''Саміт Інтертейнмент'', ''Індженіос Філм Партнерс'',
Фільм 4,
агентство кінематографії Великобританії представляють:
Спільне виробництво ''Тін Мен Філм'' та ''Саймона Чейнінга Уільямса''.
Саллі Хоукінс
Едді Марсан
Алексіс Зегерман
Сільвестра Ле Тузель, Стенлі Таунсенд та інші...
Фільм Майка Лі
Безтурботна
Музика Гарі Ершона
Оператор Дік Поуп
Продюсер Саймон Чейнінг Уільямс
Автор сценарію та режисер - Майкл Лі
''Шлях до реальності''.
Зараз мені туди не хочеться.
Привіт.
Оазис тиші серед божевілля зовні.
Однаково ж славний день?
Ніколи тут раніше не була.
Класний капелюх.
Ви зайняті?
Привіт.
- Важкий день? - Ні.
Поки я не з'явилася?
Ви як кролик, осліплений фарами.
Я не кусаюся.
Все, уже йду... Вдалого дня...
Вище ніс.
Я нічого не вкрала, чесно.
Ні... Де ж він?
Чудово.
Ну, ось... Я навіть попрощатися не встигла.
- Музика закінчилася. - Вона давно закінчилася.
Будемо насолоджуватися тишею.
Що?.. Що тут смішного?
Не знаю.
Ви можете просто...?
Твоя сестра опам'яталася, Поппі.
Сюзі, хто це?
Це твій останній приятель?.. Зберігай його Бог.
- Ти не мріяла виявитися прийомною? - Ага.
Ти мене поранила.
Чого ти шикаєш?
Ні, ні... Вона права.
Будемо разом насолоджуватися тишею.
Доне, ти не замовчиш, а то іншим слів вставити ніде.
Добре.
Пальці до губ.
- Пальці до цицьок. - Пальці до цицьок.
Пальці до стегон.
Дай поносити.
- Пальці до цицьок. - Це огидно.
Куряче філе, пригощайтеся... Ало?
Можна й мені.
Бери, не запитуй... Кому-небудь ще?
Я знаю, де воно побувало.
- Ти впала в моїх очах. - Мені шкода, Еліс.
- Не зрозумію, навіщо ти їх носиш? - Невже?
- Ти просто кладеш у ліфчик? - Так.
У них я добре себе почуваю.
- Справжньою жінкою? - Точно.
Не туди потрапило.
- У тебе три цицьки! - Як у тебе, Зої.
Це три соски.
У тебе три соски?
Вона не любить про це розповідати.
- Піду, обійму її. - На доріжку.
Приємно... Ще разок?
- Твоє декольте чудово виглядає. - Спасибі.
Я дивлюся з висоти пташиного польоту.
- Дами, пощупайте це. - Ага, налітай.
- Гарні, правда? - Просте чудо.
Тепер ми знаємо, де Поппі буде спати.
Доброго ранку... Настав час вставати, лежню.
Чашечка чаю... Давай, ти зможеш.
Ось так, ось так, ще трохи.
Ще зусилля, - і вона прокинулася.
Дякую.
- Ти як? - Добре виспалась.
Я чула.
Ти знову починаєш? Я не хропу.
Я знаю, ніколи.
- Не хропу. - Не хропеш.
- Вони ще сплять? - Вони давно пішли.
- Правда? - Так.
Вірно.
- Котра година? - Хвилин десять на першу.
- У них є справи. - Хіба?
- Дон не встигає з дисертацією. - О, ні...
- Коли в тебе іспити? - За 3 тижні.
- Ти здаси. - Так.
- Я зовсім розслабилася. - Ще й як.
- Я тримаю себе в руках. - Так.
Просто перехвилювалася.
Як ескімос із головним болем?
- Хто хоче тости? - Так, будь ласка.
- Два шматочки, з мармеладом. - Порізані по діагоналі.
- Так. - Без скоринок.
Ясно... Знаєте що?
- Так... - Відключилася.
- У нас починається карне право. - Твій перший іспит?
Так, відстій!
Була б у нас кібер-криминологія або злочин і задоволення,
...я б упоралася без проблем.
Ти й так упораєшся.
Якщо ми отримали ступінь, - будь-який дурень зможе.
- Назвала сестру дуркою? - Ні, тебе.
Дякую.
''Злочин і задоволення'' - звучить непогано.
- Як минулої ночі. - Ага.
- Ти впораєшся. - Так.
- Побачимося. - Щасливо.
- Коли ми підемо до Хелен? - Коли вона народить?
- Незабаром; повинна написати. - І мені... Вона росте.
Вона молодець... Не хочеш спочатку здати іспити?
- Я хочу від них відскіпатися. - Я беру ї на себе.
- Напиши мені. - Займайся.
- Сюзі, тобі не в ту сторону? - Ах, так.
- Із цього зробимо ноги. - Чудово.
Я така схвильована.
- Було б здорово вміти літати! - Думаєш?
Просто...
- Як містер Вихор? - Ага... Гарна книга.
Так.
Стерв'ятники... Зустрічала я таких.
Це знадобиться.
Так... Тільки подивися, який милий.
- Зробимо сов, у них великі голови. - Вірно.
- У нього твої очі. - Спасибі.
Вони милі... А пінгвіни емігрують?
- Чи літають вони на Коста дель Сол? - Емігрують, мігрують... не важливо.
- А папуги? - Звичайно.
- Тукани... дивися, який дзьоб. - Такі строкаті... Гарні.
- Будеш купувати новий велосипед? - Ні, старий ніщо не замінить.
Його більше немає, так що буду навчатися водити.
- Підеш на курси? - Як знати...
На моїй машині ти вчитися не будеш.
Дурка.
- Ми можемо зробити курчат. - Курчата не літають...
Ледача задниця.
- Що тоді будемо робити? - Не знаю.
І я не знаю.
- Де вони? - Тут.
- На такій відстані? - Так... Очі не виколи.
Я акуратно.
- Все? - Так.
- Попроси дорослих допомогти. - Немає кого.
- Начебто непогано. - Так, що скажеш?
- Мужики б тяглися. - Точно.
- У бар? - Так... Похмелитися.
Я готова... Тільки підфарбуюся, і поїдемо.
- Привіт, Ліз. - Привіт, Зої.
Не очікувала.
Привіт, Тіно.
Птахи, що живуть у Північній Америці, летять до Південної Америки.
Неслаба подорож, так?
Але саму далеку подорож робить полярна крачка.
Тому що вона летить із Арктики,..
...і пролітає через увесь світ до Південного полюса.
Це неймовірно: від Північного полюса до Південного!
Адже, це - дев'ять тисяч триста миль, так.
Добре, Ніку, тепер роби іншу сторону.
Ну ось, дивися... Не заклеюй.
Що можна зробити... Може, наклеїмо ще смуг?
Як думаєш?.. Я б наклеїла.
Ще наклеїмо?.. Ні?
У нього є брови.
Так?
По моєму, здорово!
Так, може, додамо ще жовтого?
Якого кольору зробимо пір'я?.. Може, кольору веселки, що скажете?
Зробіть кольору веселки, як у папуг.
Поки не надягайте.
Закінчив?.. Подивимося.
Спробуй зробити більше бахроми тут.
Зголодніли?.. Незабаром ланч.
Я не кухар... Підемо на ланч за хвилину.
Можеш помити руки.
- Хто готовий? - Я!
Чудово!.. Які ви всі молодці!
Махайте руками!.. Махайте крилами!
- Це не небезпечно? - Що?
Надягати це на голову.
Намагаюся задушити їх... Дрібні комашки!
Здорово.
- Як твій вихідний? - Жахливо.
- Чому? - Я залишилася вдома.
- Це ж вихідний. - Знаю.
- Довелося залишитися з мамою. - Так?
Сестра працювала, потрібно було доглянути за Жасмін.
- Як вона? - Дівчинка багато їсть.
Розумниця.
Вона з'їла 3 курячі ніжки, 4 тістечок і не наїлася.
От хрюша!
- Я збагрила ї мамі. - Ага.
Сказала, ти повинна порадити Шеріан, посадити дівчинку на дієту.
Їй же всього 7 років.
Уперше в житті мама не хоче втручатися.
Ясно.
І тільки я збираюся йти, як приїжджають тіточки.
- О, ні. - Я потрапила на допит інквізиції.
''Теш, у тебе є хлопець?'', ''Ти скоро вийдеш заміж?'',
"Чому ти не подаруеш мамі онука?.. Їй незабаром 60, вона старіє".
А я в відповідь: ''У мене немає хлопця''... ''Я не збираюся заміж''.
''Я не буду брати іпотеку, спасибі''.
Я гримнула дверима й пішла... Кінець.
- Готуєш? - А ти?
Ще й як... Що в нас там?
- Їжа. - Це міняє справу.
- Зголодніла? - По-звірячому.
- Типово. - Спасибі.
- Як усе пройшло? - З пернатими друзями?
Так.
Їм сподобалося, вони ляскали крильми.
Вони молодці.
Довелося їх контролювати, щоб вони не вилетіли у вікно.
Весело було?
Так, я зіграла їм Стравінського, щоб заспокоїти.
- Що саме? - ''Весну священну''.
- Я записалася на курси водіння. - Так?.. Коли?
- У суботу, о 12. - Молодець.
- Я накрию на стіл. - Усе майже готово.
- Люблю кінець тижня. - Невже?
- Взагалі, так. - Так?
Так.
Ти знаєш, що я веду клас танців по п'ятницях?
- Половина цих дітей більші мене. - Не дивно, коротунко.
Вони не вищі, а ширші.
Боїшся, що стрибучі діти задавлять один одного?
По п'ятницях вони стрибають,..
...а по вихідним - сидять вдома, граючи у відеоігри.
Саме.
Пару тижнів назад, у понеділок я посадила дітей і запитала,..
...чим вони займалися на вихідні.
Погода стояла чудесна, але ніхто не гуляв.
Усі сиділи вдома і грали в ''Плей Стейшн''.
А потім ти не могла їх на ноги поставити.
У них почалася задишка.
- Ось тобі й середовище. - Ми завжди гуляли в парку.
- Багатьом з них нікуди йти. - Точно.
Але ж не обов'язково гуляти в парку.
Якщо батьки не гуляють, діти - теж.
Багато хто бояться випускати дітей на вулицю, навіть на галявину перед будинком.
Багатьом батькам зараз нелегко... Вони в постійному стресі.
Розповідай...
Вони повертаються з роботи, якщо в них вона є...
...багато хто - матері-одинаки, вони вимотуються.
Не дивно, що вони не ходять із дітьми на пікнік.
Це не виправдання.
Життя складна штука, але вихід знайти можна.
- Багатьом просто ліньки. - Я знаю.
Замість цього вони дозволяють чадам сидіти півночі в чатах.
- Ось що турбує. - Жах.
Мене це злить.
Багато хто із семирічних знають про Інтернет більше нас.
Хоча б це обговорюється.
- Так що? - Виходить, ми в курсі.
Я знаю, що курити шкідливо, але не кидаю.
- Зате знаєш, що тебе вб'є. - Спасибі.
Звертайся.
Алкоголь теж шкідливий, але я не маю сил собі допомогти.
- Ганьба! - Твоє здоров'я.
За всіх здорових і тих, хто себе занапастив!
Акуратніше, Поппі, завтра в тебе урок водіння.
Скоріше опустити склянку!
- Обережніше в мертвій зоні. - Звучить непогано.
Скільки пальців?
- Це до тебе. - Я така схвильована...
Зроби глибокий вдих, перед тим, як сісти за кермо.
Його не видно... Побажай мені удачі.
Удачі... Я сповіщу аварійні служби.
Як хлопчик, який кричав ''вовк''?
Привіт... Скотт?
- Ви Поппі? - Так... Рада познайомитися.
Машина вже тут.
Вони зовсім не заразні.
Вони чисті, я їх помила, чесно!
- Так що? - Сідаєте на місце пасажира.
- Але я хотіла навчитися водити. - Спочатку потрібно прояснити дещо.
Добре... Раз Ви наполягаєте.
- Ви самі вибирали колір машини? - Влаштовуйтеся зручніше.
Спасибі.
- Це Ваша машина? - Ні, фірми.
- А у Вас яка? - Це моя і є.
А хіба не фірми? Визначіться.
У Вас є учнівське посвідчення.
Так... Ось... Знімок невдалий.
- Поліна - справжнє ім'я? - Вірно.
- Здається, усе в порядку. - Це добре.
- Ви вже брали уроки водіння? - Так, але це був не зовсім урок.
Це був кадиллак на пляжі, він раз у раз глухнув.
Я була п'яна; було весело.
Зараз Ви не п'яні,
...машина не буде глухнути, а Ви зосередитеся.
Почнемо з того, із чого починають всі водії.
Це називається вправою в кабіні.
Противний.
- Ви будете слухати й запам'ятовувати. - Буду намагатися.
Добре... Пристебніться.
Є, капітане Скотт.
Готово, напарник.
- Ви зверталися в офіс? - Так, говорила з босом.
Він не мій бос, я працюю на себе.
Але це його машина... Чи кого?
- Вам сказали про ціну в 22 євро за годину? - Так, досить дешево.
- До того ж, у нас краще. - Правда?
У великих компаніях - недосвідчені інструктори.
Так?
- І плата в них вища. - Негідники!
Досвідчені інструктори працюють з малими фірмами й беруть менше.
- У цьому є сенс. - Дешевина відносна.
Так... У яблучко!
Вас завжди буде влаштовувати цей час?
- Підійде. - Так чи ні? Мені потрібно знати.
Якщо Вас влаштовує, то й мене теж, Скотте.
Добре... О 12 щосуботи.
Любите працювати по суботах?
- У суботу я працюю половину дня. - Ясно.
Ви мій останній стажист.
Чим займетеся потім? Підете гуляти?
Піду додому читати книгу.
Напевно, цікава... Що за книга?
- Просто книга. - Так, вичерпно.
- Перед Вами 3 педалі. - Так.
Поставте ліву ногу на ліву педаль і надавіть.
Який запопадливий!
Зніміть ногу з педалі, Поліно.
Смішно... Мене не називали Поліною з дитинства.
- Як Вас називати? - Може, Поппі?
- Поппі? - Так.
Втім, як Вам завгодно.
Поппі, ваше взуття не підходить для уроків водіння.
- Що з ним так? - Не можна водити машину на каблуках.
Так гаразд, ви б бачили мене в них на танцполі.
- Для танцпола вони, може, і гарні... - Вони не просто гарні, вони...
Вони можуть бути гарні в кадилаці, де ви із дружком, п'яні,..
...але в них незручно водити.
Ви забавний.
На наступному тижні приходите в плоскому взутті.
- Воно мені не личить. - Мене хвилює, як Ви водите.
Постараюся підшукати що-небудь для Вас.
Перед вами три дзеркала... Бічні й задній вид.
- Це золотий трикутник. - Як любовний трикутник?
На вершині піраміди - всевидюче око Енраха.
Повторіть: ''Ен-ра-ха''.
- Ви про очі Люцифера? - Ні.
Спасибі, а то я злякалася.
До Люцифера були ще 2 занепалих ангела: Енраха, Разіель та Люцифер.
- Їх немає в довіднику. - Спокійно.
- Чи є? - Спокійно.
- Не знайшла. - Це метод навчання...
- Я поясню. - Давайте.
Вчитель виробляє в учні корисні звички...
...і рятує його від дурних, змушує його думати,..
...доносячи все через образи, що запам'ятовуються.
- І зараз? - Так.
Не хвилюйтеся, це відклалося.
Енраха ви запам'ятаєте до кінця своїх днів.
- А симпатичних образів у вас немає? - Цей образ працює... Повірте.
- Перестаньте! - Що?
Зніміть руку з коробки передач і ногу з педалі.
- Все, нічого не торкаюся. - Я дещо поясню.
Це машина - те, чим я заробляю на життя.
Я не знаю, чим заробляєте Ви,..
...але якби я прийшов у ваш клуб або бар, подряпав пластинки ді-джею,..
...або побив посуд, і сказав би:..
''Вибачтее, я не знав, що робив'', - це було б недоречно.
Тільки я не володію ні клубом, ні баром.
Я вчителька початкових класів.
- Так? - Боюся, що так.
- А ви сатанист? - Ні... Зовсім навпаки.
- Папа Римський? - Це те ж саме.
А він про це знає?
У вас 3 педалі: А, Б, Ц - газ, гальмо й зчеплення.
- Чудно. - Добре.
Ага.
- Як він? - Тобі б сподобався.
- Правда? - Він забавний.
- Тобто псих чи своєрідний? - І те, і інше.
- Що там відбулося? - Він на мене накричав.
- Висловив догану? - Він трохи нервовий.
- Але ти його розлютила? - Можу вас познайомити.
- Він підтягнутий? - Ні... Саме твій тип.
- Навіщо мені це? - Заради регулярного сексу.
- Коли він був в останнє? - А хто винуватий?.. Ти куди?
Сюзі!
- Що відбувається? - Ходімо.
- Кричиш на мою сестру? - Ні.
- Схоже, що так. - Поппі.
- Куди ти? - Відвали!
Ти не з нами... Бувай.
Сюз!
Доброго ранку, Поппі... Що з тобою?
- Спину потягнула. - Де?
На батуті.
- Стрибаєш на батуті? - Щотижня.
- Після школи? - Мені подобається, м'язи в тонусі.
А я зайнялася фламенко, разюче.
Завжди мріяла.
- Обережно. - Я в нормі.
- Приєднуйся. - Коли?
По вівторках о 6,30... Бережи здоров'я.
Добре.
- Доброго ранку, Лін. - Здрастуйте, міс Стокманн.
- Як же тут смердить. - Я не відчуваю.
- Знову обмочилась? - Так, прости.
- Негідниця! - Хто б говорив.
- Ти в порядку? - Так.
Майже прийшли.
- Ти втратила нюх? - Паління притупляє відчуття.
- І мозки. - Заходь.
Заповнила.
- Всі? - Так.
Поправляйтеся.
- Так, хто наступний? - Поппі Крос.
- Поппі? - Ні, я Зої, рада познайомитися.
- Я Поппі, не знаю, хто це. - Її подруга.
- Мене звати Езра. - Здрастуйте.
Ходіть за мною.
- Ви великий. - Удачі.
Це забере час.
Що ви зі мною зробите?
Забавно.
- Я пощупаю вашу спину... - Ясно.
-...А ви скажете, де боляче. - Скину повідомлення.
Сильні пальці.
Лоскотно.
- У точку! - Добре.
- А тут? - Так!
Можете нагнутися, ніби щось піднімаєте?
Нагинаюся... Ні, не можу.
- Проблеми зі спиною? - Вибачте?
Адже може бути із чим завгодно...
З настроєм, наприклад...
- Миле заняття. - Лягаєте на спину.
Куплю собі таку ж, дуже зручно.
Переверніться лицем до мене.
- Ви не забагато просите? - Я знову пощупаю вашу спину.
Жив-був у бабусі сіренький козлик!
Добре... Лягаєте на спину.
Лягла.
- Ви потягнули зв'язки в спині. - О, ні.
- Будете проходити курс лікування? - Це серйозно?
- Все не так погано. - Це буде боляче?
Можливо кілька днів.
- Приступайте. - Впевнені?
- Якщо це швидко. - Добре.
Я буду вас перевертати, Ви відчуєте різкого щиглика в спині.
- Вдихніть... І... - Стійте.
Добре.
- Готові? - Так.
Вдихніть.
Розслабтеся.
Ой-ой-ой-ой!
- Все, тепер розслабтеся. - Не очікувала від Вас.
Розслабтеся й дихаєте спокійно.
- Присядьте, будь ласка. - Добре.
Зміни планів стануть регулярним явищем?
- Вибачите, так вийшло. - У мене теж справи.
- У мене була зустріч. - А це не зустріч?
Я не змогла.
Благими намірами вистелена дорога в пекло.
Весело.
- Поганий день? - Поганий учень попався.
Що він зробив?
Спізнився, відмовився платити, ляснув дверима й вилаявся на мене.
- Ви кричали на нього? - Я відмовився його вчити.
Так йому і треба.
Він грубий, зарозумілий і занадто нахабний.
Вам не сподобається.
- Він занадто багато випендрювався. - Випендрювався: ''Забери руки!''
- Знаєте, як вони випендрюються? - Як?
Як мало знають вони і їхньої матері...
І вони смердять.
Нелегко вам доводиться.
Ось ми й зустрілися.
Добре, можете не сміятися.
Акуратно, акуратно, акуратно, рівномірно.
Не треба тримати ногу на гальмі.
- Знаєте, хто це робить? - Хто?
- Ваше взуття. - Мої ноги.
- Ваше взуття. - Я просто запанікувала.
Ваше взуття не підходить для водіння.. Добре, поїхали.
- Поппі, додайте швидкості. - Не кричіть на мене!
Просто їдьте вперед... Поворот ліворуч.
- Я вчуся. - Ліворуч... Дзеркало, сигнал, маневр.
Я так і думала.
Енраха, руки на кермі, Енраха.
Мурашки по шкірі.
Індикатор... Дзеркало, сигнал, маневр.
- Як я? - Ногу на гальмо.
Натисніть зчеплення, намацайте коробку передач, включіть першу швидкість.
- Оглядіться й рушайте. - Оглядаюся й рушаю...
- Наприкінці вулиці поверніть праворуч. - Він нічого...
Зосередьтеся на дорозі, добре?
- Енраха, Енраха... - Трохи моторошно...
Ногу на гальмо, натисніть щеплення, щоб не заглохнути.
Відчуваєте, що ви на височині?
- Ні. - Руку на коробку передач.
- Замкніть двері. - Це безглуздо.
- Їх двоє. - Ви пили?
Замкніть... Добре, поїхали.
- Не можу повірити. - Все, їдемо далі.
- Поїдемо туди. - Ні, туди!
Поїхали!
- Ми на повороті, поїхали! - Я в шоці!
Їдьте... Тримаєтеся лівої сторони.
Наступного разу як звичайно?.. О 12? Можете перерахувати.
Побачимося.
Цуцик!
Ще питання: коло, повністю червоне.
- Як помідор? - Допустимо.
- 2 білі горизонтальні лінії. - Підкажи.
Горизонтальні - паралельно обрію.
- Спасибі, міс Марш. - Будь ласка.
- Не як ниточки в чортика? - Ні.
- Що це? - Вертикаль.
- Ні, нетяма, знак. - В'їзд заборонено.
- Для кого? - Для чорних велосипедистів.
- Не починай знову. - У нього це з губ злетіло.
- Можна знайти іншого інструктора. - Знаю, подивимося... Запитай ще.
- Теж червоне коло. - Так.
- Чорна машина - це не расизм, -... - Рада чути.
... - Перед чорною машиною - червона. - Це містер Голлі доганяє Нодді.
- Енраха. - Енраха на тебе.
- Що це? - Обгін заборонено.
- Енраха! - Енраха!
- Схоже, він псих. - Він і є псих.
- Як твоя спина? - В порядку...
Це все чарівні пальці.
- Він милий, правда? - Він гарний.
- Восьмикутник з написом ''стій''. - Стій.
Добре.
Хто перша моргне?
- Чаю хочеш? - Давай.
Ні, сьогодні на вечір лазіння, а курча доїмо завтра.
Я зараз не можу говорити... Побачимося.
- Ми встигнемо? - Залежить від пробок.
Усе буде нормально.
Спина!
Дами, покваптеся.
Забирайте ваші сумки і займайте місця.
- Ми спізнилися... - Нічого, це в іспанських традиціях.
Займайте місця й ми почнемо... Сюди.
Я саме представлялася тим, хто мене не знає.
Рада, що ви прийшли знову і привели подругу.
Ласкаво просимо.
Мене звати Росіта Сантос,..
...я родом із Севільї або Севілі, як ви тут говорите.
Севілья відома своїми боями биків.
Нашими прекрасними апельсинами,..
...з яких ви, англійці, робите огидний мармелад.
Ти так і будеш в окулярах?
А ще це батьківщина фламенко.
Вибачте.
Тепер усі готові, я сподіваюся?
Ноги поставити паралельно, стегна розвести.
Талію розпрямляємо.
Груди вперед, зводимо лопатки разом.
Руки розслаблені... Нахиляємо голову праворуч.
Відчуваємо приємну напругу в шиї.
Тепер ліворуч.
Не зовсім фламенко, так?
Праворуч... Снову поверніть голову в центр.
Розслабтеся... Прекрасно.
Тепер схрестіть руки... Праву ногу вперед.
Тягнемо лікті нагору, немов там ниточки, як у Піноккіо.
Тягнемо - тягнемо... Плечі залишаються внизу.
Руки над головою.
Вираз обличчя: ''Ось вона, Я!''
Гордість!
Тепер опускаємо руки перед собою... Давимо, давимо.
Зберігаємо напругу, силу, у той же час, пластичність.
Знов піднімаємо руки від ліктів, немов орел розправляє крила.
Прекрасно... Сердито, люто.
І, розправляючи свої орлині крила, пам'ятайте,
...що цей танець народжується з болю, страждань ''ло хітанос'',
...циган, як ви їх називаєте.
Знаю, що це пролунає неполіткорректно,
...але цих хлопців суспільство принижувало протягом століть, століть...
І вони говорять: ''З нас досить!..
У нас є гордість, у нас є достоїнство,..
...у нас є серце, у нас є фламенко!''
Вони говорять: ''Цей мій простір''.
Мій простір!.. Мій простір!
Мій простір!.. Разом!.. Раз-два!
- Мій простір! - Ще раз!
- Мій простір! - Ще!
- Мій простір! - З почуттям!
- Мій простір! - Ще раз!
- Мій простір! - І ще!
- Мій простір! - З вираженням!
- Мій простір! - Не вірю!
- Мій простір! - Добре...
А зараз ми будемо відбивати ритм на два рахунки.
Друзі, що ж ви робите?
Де пристрасть?.. Де помста?.. Де кров?
Це фламенко!
Ці удари такі ввічливі, як в опері.
Вибачте, скільки шматочків цукру вам покласти в чай?
Ця жінка вже рік проводить кожну середу із твоїм чоловіком в готелі!
У цього хлопця вже 5 років роман із твоєю кращою подругою!
Твій хлопець, якому ти дарувала свою любов 5 років,
...зрадив тобі з двадцятидвохрічною шведською сучкою!
Ти хочеш убити його, відрізати йому яйця,..
...він покидьок, як же я його ненавиджу!
Ви в порядку?
Такого я не очікувала.
Але вона все-таки взяла себе в руки повернулася до класу.
Ніби нічого не було... Як вогненна куля.
- Ні однієї емоції. - Ні єдиної сльози.
- Я навіть хотіла ї обійняти. - Навряд чи вона б оцінила.
''Це мій простір!.. Іди!''
Однаково неприємний осад... Упустила своє серце на підлогу.
- А потім забрала. - У ящик.
- До пори. - Назавжди.
Якщо повезе.
Напевно, вона пройшла через щось.
- Однаково, вона гарний вчитель. - Так.
Вона готова спопелити себе.
Мене вразили ї слова про відрізані яйця.
Навряд чи хлопець через тиждень повернувся.
Чик-чик.
- Як твоє особисте життя? - Як моє особисте життя?
- Ніяк? - Ні сосисочки.
- Ти упокорилася? - Так.
Молодець.
- Твоє здоров'я. - Твоє здоров'я.
- Як твоя Бет? - Дарен порвав з нею.
О, ні.
Прямо перед ї вісімнадцятиріччям.
Чому чоловіки так роблять:..
...Різдво, Валентинів день, потім Бах - і їх немає?
- Не з'явився б на вечірці. - Викреслити ім'я.
Дивлюся на неї й думаю: не дзвони йому, не дзвони!
Не треба, Бет!
Говорити - даремно, доводиться миритися.
Ти не зможеш завжди нею опікуватися.
- Вона набрала потрібні бали? - Вона подала документи в Манчестер.
Здорово... Яка спеціальність?
- Соціологія. - Славно.
- Їй би відпочити, поїхати в подорож. - Так, подивитися світ.
Я про те ж... Мені не вдалося.
Як і мені.
- Ти надолужила. - Це точно.
- Де ти була? - Скрізь...
Викладала в школі в Таїланді 6 місяців, разом із Зої.
Починали в Австралії - у Зої знайомі в Мельбурні й Сіднеї.
...потім Балі, Ява, Малайзія, В'єтнам, потім Таїланд.
- Неймовірно. - Дивно.
Дивовижні діти, люблять учитися... По 60 у класі.
- По 60? - Ага.
Фантастика; серйозне випробування.
- А для них? - Особливо для них.
- Ще по одній? - Я ж за кермом.
Точно... Буду паїнькою, завтра на роботу.
Це твій третій урок.
- Я роблю успіхи? - Ні.
Ти самовдоволена, легко відволікаєшся.
Ти відволікаєшся на білок, собак, дітей у парку,..
...на напівголих чоловіків.
- Та гаразд, він був гарний. - Ні, він був із черевом.
Не думала, що ти розглядав.
Ти повинна дивитися на дорогу... Машина - це смертельна зброя.
Якщо будеш неуважна, то вб'єш кого-небудь.
Кинь, як часто ти бачиш білок, що відправляють повідомлення.
Ліворуч... Дзеркало, сигнал.
Енраха... Енраха!
Не можу повірити, що ти вчитель і тобі довірили дітей!
Сама здивована, якщо чесно.
У тебе немає поваги до порядку.
Ти зарозуміла, розсіяна й химерна!
Я ж учуся на помилках.
Ні, ти з них не вилазиш, повір мені.
Поворот ліворуч... Дзеркало, сигнал, маневр.
Енраха... Не забувай про це.
Не затримуйся на повороті.
- Пам'ятаєш піраміду? - Не нагадуй.
Енраха.
Енраха - це око на вершині піраміди.
Я говорю про основу.
Те, що не відображається в основі, можна побачити на вершині піраміди.
- Де в піраміді ти? - Я поза пірамідою, я дивлюся на неї.
А де ти?.. Ось що важливо... Де ти й твої діти?
Питання в тому, де ми всі.
Знову поворот ліворуч.
- Ти любив школу? - Мені вона не підходила.
Прикро.
Я скажу тобі дещо про систему освіти.
Вона породжує рабів лівої півкулі.
- Розумієш? - Розумію.
Наш мозок має 2 півкулі: праву й ліву...
Не зупиняйся.
Ліва півкуля - це інформація... Права півкуля - індивідуальність.
Система освіти працює так:..
''Якщо я нав'яжу тобі свою точку зору, і ти її приймеш,..
..то здаси іспити й підеш у гору: станеш поліцейським, магістром,..
...юристом, політиком, генералом, будеш щасливим і досягнеш успіхів.
Але, якщо будеш мати свою думку,..
...то станеш нещасним і провалиш іспити''.
Так працює система освіти... Ліворуч.
Енраха, сигнал, Енраха.
Тебе кривдили в школі?
Знову поворот ліворуч... Енраха.
Діти бувають жорстокими, так?
Ніку!..
У чому справа?
Ти в порядку, Чарлі?.. Так у чому справа?
Ось так!.. Ось так!
Не збивайтеся, тримаєте ритм!
Лице вперед!.. Погляд перед собою!
Це не сальса, тримаєтеся прямо!
Ось так!
Обличчя вперед, на мене не дивитися!.. Тримаєте ритм!
Браво всім!
Повинна сказати, я трохи вражена.
Набагато краще, ніж минулого тижня, хоча, звичайно, ще вчитися й учитися.
Але все-таки зійде... поки.
Про що пишеш?.. Про себе? - Славно.
Розумниця... Вийшла за принца?
Ти продовжуй роботу, у тебе добре виходить, а ти малюй картинку.
У чому справа?.. Припини... Що відбувається?
Він мене б'є.
Ти б'єш Аттонді?
Ти в порядку?.. Тобі боляче?
Іди сюди... Не можна бити своїх друзів.
Займайся своєю справою...
Ти бив Аттонді ні за що... Так не можна робити із друзями.
- Не виходить. - Вийде... Намагайся.
Я намалювала рибку.
Добре, Челсі... Що в тебе?
Ти можеш зі мною поговорити.
Про що завгодно.
Я тут, щоб допомогти.
Ми ж друзі.
- Так. - Правильно.
Друзям допомагають... Так?
- Так. - Так.
Чому ти такий сердитий?
Я хочу допомогти тобі.
Покваптеся.
- Привіт, Дженні. - Привіт, Поппі.
- Відкрито. - Є хвилина?
- Що трапилося? - Є проблема.
- Заходь, сідай. - Дякую.
Знаєш, про що я?
Знаєш?.. Знаєш?
Знаю.
- Це... це... це... - Саме...
Так, знаєш... знаєш, вони... вони... вони...
- Хіба? - Ні, вони не... вони не... не... знаєш?
Ні.
- Тобі тепло? - Я знаю, я сказав, що йду...
Мило.
- Он... він... він... - Так?
Знаєш, він... а тепер він... він... він...
О ні...
Він... він... він...
- Що він? - Він кретин.
Знала я таких.
Ясно.
Ось воно що.
- Ти розумієш? - Так, так.
А вона... вона... вона... вона... вона, знаєш... вона...
...вона... вона була... вона була... була... була...
-...вона була такою... - Правда?
Ні, вона б не...
...вона б не... а я...я... я... я, знаєш, я...я... я
Знаєш, вони... вони... вони...
Розумієш?
Так, розумію.
- Як тебе звати? - Ходімо.
- Ти куди? - Таксі.
- Ну й справи. - Ходімо ж.
Спокійно, ми тільки познайомилися... Мама вчила не ходити з незнайомцями.
Куди ти?
Довгий шлях звідси, короткий - сюди.
Закон підлості...
Легше.
- Він пішов? - Хто?
- Він пішов? - Хто пішов?
- Що? - Той, у кого кулаки чешуться.
Ах, той, у кого чешуться кулаки.
Так, він пішов, утік, чесати свої кулаки.
Він пішов, пішов.
Добре.
Раз ти знайшов убиральню...
...роби свою справу.
Що я роблю?
Ти все?
Добре.
- Ти обідав? - Ні.
- Ось, візьми. - Ні.
- На їжу. - Ні, дякую.
- Де ти будеш спати? - У ліжку.
Дійсно, дурне питання.
Що?
Знаєш?
Так.
Наступний.
- Ти спиш? - Так.
- Чим займалася? - Тим - сим...
- Вся в справах. - Як білка в колесі.
- Де була? - Там - сям.
- Серйозно. - Серйозно.
- Гуляла. - Я думала, ти збиралася випити.
Ах, так... Вибач.
- Я залишала повідомлення. - Батарейка сіла.
- Як пройшов день? - А в тебе?
Разюче, світ перевернувся.
У мене агресивний учень.
- Що він робить? - Проявляє агресію.
- Б'є тебе? - Б'є інших дітей.
Що думаєш робити?
Я говорила з Хізер... Бідне хлопча.
- Їх потрібно любити, так? - Щоб не вбити.
- Так, де ти була? - Вічне питання... Де ми були?
Куди йдемо? У чому сенс життя?
Я ходила до місяця й назад.
Швидко обернулася.
Гарні ноги.
У тебе шикарні ноги, хоча ти не мій тип.
- Ось шикарні ноги. - Злізь!..
Дай свою долоню.
Бачу дуже потужну лінію.
Лінію твоїх обломів.
Бачу якусь високу темну дурницю.
А напроти неї - хлопець.
- Хлопець? - Так.
Покажи... Точно.
Симпатичний.
- Не мій тип. - Так...
- Де всі гарні чоловіки? - Навряд чи ховаються цілими днями.
Виходите, де б ви не були... Ми готові й чекаємо.
Немає в них яєць.
Привіт, Ніку... Чим займаєшся?
- Читаю. - Що читаєш?
- Про Яка. - Молодець.
Класика.
- Ніку, це Тім. - Привіт.
Привіт.
Пам'ятаєш, я запитувала, чи знаєш ти, чим займається соціальний працівник.
Соціальний працівник допомагає у важких ситуаціях.
Допомагає у важких ситуаціях, все вірно.
Молодець.
І я подумала, як зробити так, щоб ви з Тімом краще познайомилися.
І я подумала, оскільки ти добре вчишся,..
...ти не будеш заперечувати, якщо Тім подивиться деякі твої роботи?
Ні.
Я хотів би подивитися.
- Ти не хочеш чи не заперечуєш? - Не заперечую.
Це добре, правда?.. Сідаєте сюди.
Спасибі.
- Покажемо математикові. - Встигаєш по математиці?
- Не втомився, дорогий? - Подивитеся це.
- Що це? - Остання чверть.
- Дуже добре. - Добре.
Усміхнені обличчя.
- Побачимося. - Побачимося.
Спасибі, місіс Стокман.
Скрізь усміхнені обличчя.
Усміхнені обличчя - це добре.
І так вся остання чверть... Непогано.
- Вдала чверть? - Більш-менш.
Не так, як хотілося б, але ми впораємося.
Звичайно.
- Ти знаєш, що в тебе неприємності? - Так.
Так... Але ніхто на тебе не гнівається.
- Ти зллився останнім часом? - Так.
- Що тебе зллило? - Не знаю.
Не знаєш?.. Як справи вдома?
Добре.
- У вас із мамою? - Так.
Так.
- Ви ладнаєте? - Так.
- Хтось ще приходить до вас? - Ні.
А мамині друзі?.. У неї є приятель?
- Є. - Є?
- Як його звати? - Джейсон.
- Він гарний хлопець? - Ні.
- Він тебе злить? - Так.
Це погано, так?
- У Вас є аркуш паперу? - Так... Зараз знайдемо.
- Добре малюєш? - Так.
Добре.
- Ось. - Візьми олівець, так...
А тепер я прошу намалювати мені будинок.
- Зможеш? - Так.
Так.
Так і думала.
У спальні твоя мама?.. Хто ще?
Джейсон.
- А він де? - У вітальні.
Ви всі в різних кімнатах?
Чому не в одній?
Він поганий.
- Що він робить поганого? - Б'є мене.
- Б'є? - Так.
Ти розумієш, що це не правильно?
- Була рада знайомству. - Взаємно.
Спасибі... Думаю, він виправиться.
Звичайно, у нього гарний учитель.
Так?.. Де?
- Я дивлюся на неї. - Дякую.
- І радий би побачити ще раз. - Вона теж.
- Добре. - Залишіть їй номер.
- Я напишу. - Гарний початок.
Прошу.
- Велике спасибі. - Будь ласка.
- Поки. - Побачимося.
- Вдалий був тиждень? - Так.
Це радує.
Запах якийсь.
У тебе був пес?
У мене не пес був, у мене був урок.
- Трохи смердючий. - Начебто.
- У тебе є пес? - Ні, я живу у квартирі.
Але я б хотіла.
А в тебе був пес, у твоїх батьків?
- Мій батько вмер. - Дуже шкода.
- Спілкуєшся з мамою? - Ні.
- Живеш із батьками? - Ні...
- Скільки мені, по-твоєму, 12? - 22?.. 23?
Ти мені подобаєшся, залишайся.
Мені 30, стара діва.
Живеш одна?
Ні, разом із сусідкою уже майже 10 років.
Все гаразд, вона молодець.
- Так довго? - Вона чудо... Я ї люблю.
Що значить, любиш?
Виходить, я люблю її, вона мене, ми любимо одна одну.
- Так ти...? - Що?
Так, точно, ми такі.
- У тебе проблеми із цим? - Ні, нічого такого.
Я так і думала.
- Перевір дзеркала. - Перевіряю.
Енраха.
Включи габарит, сповісти, що ти хочеш повернути.
Ногу на зчеплення.
Включи першу швидкість... Стій.
Що?
Перейди на нейтральну передачу, заглуши мотор, забери руки з керма...
...і виключи запалення.
- Я навіть не завела. - Не важливо, я зупинився.
- Чому? - Голова занедужала?
- Так, а ти скажи чому. - Не знаю... Критичні дні?
- Підкажи. - Думай... Від причини до наслідку.
- Взуття, Поппі! - Починається.
Щотижня я прошу тебе прийти в підходящому взутті,
...але ти приходиш у цих чоботах!
Вибач.
- Марнославство поперед безпеки. - Вірно.
Вибачите, місіс Джонс, Поппі збила вашу дитину,
...але зате вона класно виглядала у своїх чоботях!
- Безсоння через мене? - Ні.
Впевнений?
- Ми продовжимо? - Ти поміняєш взуття?
Ні, мене це влаштовує... Багато хто водять на каблуках.
- Добре, це буде на твоїй совісті. - Домовилися.
Тримайся лівої сторони... Енраха.
Що потрібно робити, під'їжджаючи до повороту?
Чекати гіршого.
Тому ми очікуємо Джаггернаут... Ми готуємося до гіршого.
- Готуватися до гіршого... - Газу... Додай газу.
О, ні, Джаггернаут, лягай!
Руки на кермо, дивитися на дорогу!
- Там був Джаггернаут! - Не було.
- Був... - Це було нерозумно.
...маленький Джаггернаут...
Рушай, рушай... Виїдемо з повороту.
Я не дозволю наражати на небезпеку нас обох заради твоїх дурних витівок.
Якщо ти збираєшся жартувати, я із задоволенням тут посиджу,
...і можеш розважатися скільки завгодно за 22 євро на годину.
- Я це витримаю. - Точно?
Але я не дозволю тобі наражати на небезпеку себе,
...мене, інших водіїв заради твоїх розваг.
Я не хотіла, мені шкода.
- Не займай!! - Добре, добре...
З мене досить... Вилазь.
- У чому справа? - Сядь на місце пасажира.
- Чому? - Урок закінчено, я відвезу тебе додому.
Ось, виходить, як?.. Добре...
Можеш звернутися до офісу і сказати їм, що я не можу тебе вчити.
Чорт!
Спокійно, Скотте, все добре.
Поїхали.
Мені й так це дорого обійшлося.
Я лише просив поводитися по-дорослому.
Як ти?
Дитячий садок.
- Що ще? - Сядь за кермо.
Я не відмовляюся від учнів.
Невже ти передумав?
Не хочеш пройтися, подихати свіжим повітрям?
Ні?.. Добре.
Перевір дзеркала.
Як же той хлопець минулого тижня?
- Сьогодні він здав іспит. - Добре.
Хоча не заслуговував на це... Навіть дякую не сказав.
Для багатьох це не має значення.
- Дріб'язок. - Вірно.
Енраха... Тримайся лівої сторони.
Ти можеш жартувати за кермом, але ти розіб'єшся й помреш, сміючись.
Думаю, це найкращий варіант.
- Боїшся смерті? - Ні, я боюся померти.
Тому я пробудився.
- Коли? - Давно.
- Хто розбудив? - Я сам... Відкрив очі й побачив.
- Що? - Можна сміятися, поки Рим у вогні,..
...але повір мені, якщо ти не прокинешся, то згориш дотла.
Озирнися, що ти бачиш?.. Ти бачиш щастя?
Бачиш політику заради людей?.. Ні й ще раз ні!
Ти бачиш байдужність і страх, заразу мультикультурності.
А що таке мультикультурність? - Це безкультур'я!
А навіщо їм безкультур'я?.. Щоб послабити колективну волю.
Американська мрія не збулася, а американський кошмар уже тут.
Глянь на Вашингтонський монумент:..
...555 футів над землею і 1 1 1 під землею.
У сумі це 666... 6-6-6!
Тримайся лівої сторони.
Ти єдина дитина?
Енраха... Користуйся всіма дзеркалами.
Стеж за швидкістю.
Наступного разу в той же час?
- Звичайно. - Звичайно.
Вище носа.
Давай, Сюзі.
Не хвилюйся, вона прийде.
- У скільки нас чекає Хелен? - Біля четвертої.
- Вона з розуму сходить. - Нічого не поробиш...
Сімейні розбирання.
- Як заняття? - Не знаю...
Похмуро.
- Що значить ''похмуро''? - Похмуро, як уночі.
- Він тебе не домагається? - Це був би номер.
Не торкає коліно замість коробки передач?
Ні.
- Ти в порядку? - Так.
Тільки щодо Хелен хвилююся.
- Тобто? - Давно треба було провідати ї.
Родина, так?.. Ось і Сюзі.
- Ось і ми! - Як справи?
Дивіться!.. Обережно, дерево.
- Привіт, Поппі. - Привіт, Джемі.
Як справи, Джемі?
- Привіт. - Давно не бачилися.
Давно.
Привіт, Сюзі.
Це тобі!
- Я привезла шампанське. - Спасибі велике.
- Віднесу наверх. - Спасибі, Джемі.
- Схоже, буде барбекю. - Із чого ти взяла?
Продовжуй бігти Джемі... Покладу це сюди.
- Уже веселитеся? - Ага.
- Роззувайся, Сюзі. - Добре.
І ти, Поппі.
- Туалет тут. - Я думала у винному льосі.
Це вітальня.
- Сполучення блакитного й срібного. - Мило, так, Сюз?
- Тут ми обідаємо. - Славно.
Звичайно тут інший стілець, але ми його витягли.
- Для лисиць? - Купили це минулого уїк-енду.
- Збирали будинки. - Ух, ти...
Здорово, Хелен... У тебе талант садівника.
Можна тут курити?
Тільки збивай попіл у попільницю.
- Постараюся не промахнутися. - Тренувалася?
- Оцініть мої троянди. - Чарівність.
- Я їх посадила тільки в тому році. - Треба ж!
Я хочу виростити великий кущ... Який аромат! А тут у мене лаванда.
- Краще не придумаєш. - Гортензії потрібно б пожвавити.
Привіт... Не судилося...
Бальзамін росте чудово... Наступному року ще посаджу.
- По дурному виглядає. - Спасибі, Сюзі.
Евкаліпт.
Жуйне дерево! Наводить на спогади.
Запахом.
- Приятель, як справи? - Напої.
Джемі, тисну руку... Ваше здоров'я.
Вип'ємо.
- Ти говорила з мамою? - Минулої неділі.
Все добре.
- Вона приїде? - Так.
Привезе сифіліс?
- Коли ти з нею спілкувалася? - Забудь.
- Подзвони. - Ми розмовляли.
Вони обидві імпульсивні.
Заспокояться, коли народитися маля.
- Поладнав зі свояками, Джемі? - Так, цілком.
- Ти поладнав з татом? - Ми іноді теревенимо.
- Та ну? - Не те, що ми.
Не дивно, що твоя молодша сестра чекає дитину?
- Трохи. - Анітрошки.
- Я сама тітка. - Так?
У брата двоє дітей.
- Миленькі? - Так.
Штовхається.
- Разюче! - Привіт маля, говорить тітка.
Тут ще тітка Сюзі... Хочеш поговорити?
- Як ви його назвете? - Уже вибрали ім'я?
Ми поки не говоримо, так?
- Поки нікому не говоримо. - Ми вміємо зберігати таємниці.
- Дурна прикмета. - Натан.
Славно.
- Натан? - Так.
Прекрасне ім'я.
- У родині був Натан? - Ні.
- Просто нам це здається правильним. - Це головне.
- Натан Лайтфут? - Так, Сюзі, Натан Лайтфут.
- Сер Натан Лайтфут. - Нудно.
- Не звертай уваги. - Не звертаю.
За Натана.
- Тобі ще налити, Сюзі? - Так, спасибі.
- Давайте зіграємо в ''Плей Стейшн''. - Так.
- Я включу. - Ні, Джемі.
Зої це обожнює.
Ніяк не награюся.
- Які в тебе ігри? - ''Сонік'', ''Сплінтер Сел''.
- Круто. - Не треба, Джемі.
- Чому? - Уже пізно.
- Помовч. - Котра година?
- 5 хвилин? - Ні.
- Давай зіграємо. - Я сказала - ні.
Добре.
- Сядь. - Чорт забирай!
''Плей Стейшн'' - моє прокляття.
- У тебе є? - У дітей у школі є.
- Вони грають під партами. - У своєму класі я відбираю.
- Який сюрприз. - Вони, напевно, раді.
- Може, вранці? - Так, перед прогулянкою.
Так.
Не віриться... Що я стану ще більшою.
- Ще 10 тижнів. - Обв'яжися чим-небудь.
А ви, обидві не відчуваєте себе обмеженими?
- Ні, а ти, Зої? - При всій повазі - ні.
- А ти не хочеш дитину? - Спасибі, я вже сита.
- Я серйозно. - Не знаю, можливо.
- В 35 ти потрапиш у групу ризику. - Мені тільки 30.
5 років залишилося... Настав час будувати плани.
На 5 років?.. Як Сталін?
- Коли ти придбаєш житло? - Поки не думала.
- Візьми іпотеку. - Нам не потрібен стрес.
- Потрібно вкладати гроші. - Я кладу їх під матрац.
- Ти оформила пенсію? - Жартуєш?
- Ти що, оформила? - Звичайно... Ми обоє.
- Так. - Ви заготовили собі тростини?
- Варто серйозніше ставитися до життя. - Так?
Не можна вічно пити і танцювати ночі безперервно.
Я не п'ю щоночі, правда?
- Ні, вона вже доросла. - На нещастя.
- Потрібно бути відповідальнішою. - Заспокойся.
Я спокійна.
- Тільки бажаю вам щастя. - Я щаслива.
Ти вважаєш?
Мені подобається моє життя, воно часом суворе, але така його суть.
У мене чудова робота, розумні діти,..
...затишна квартира, чудові друзі.
Я люблю свою волю... Я щаслива жінка.
- Досить заливати. - Що я заливаю?
- Я знаю, до чого ти. - До чого?
- Вважаєш, я добре влаштувалася. - Вона так не сказала.
- Але мала на увазі. - Просто в тебе комплекси.
- Сюзі. - Це не так.
- А що ти всіма потикаєш? - Зовсім ні.
- Так. - Ні.
- Дістала. - Досить, Сюзі.
- Що ви всі на мене нападете? - Ніхто не нападає.
Хелен.
Так вже...
- Ниття. - Сюзі!
Вибач.
- Вона охолоне. - Так.
Гормони.
- Ти в порядку? - Так.
- Зіграємо, Джемі? - Давай.
Краще почекаємо до ранку.
- Уже пізно, думаю настав час спати. - Добре.
Джемі, постели Сюзі нагорі... Ти виглядаєш втомленою.
- Вона завжди така. - Це просто моє обличчя.
- Спасибі за барбекю, хлопці. - Немає за що.
- Було чудово. - Спасибі.
- Завтра прогуляємося до моря. - Чудово.
Чудно.
Добре, а в тебе як вихідний?
Важка ніч була?
Правильно, молодець.
Може, сходимо куди-небудь?.. У п'ятницю в тебе є час?
Продовжуй, я не п'ю.
Може, одну.
Так, ніби.
Добре, тоді побачимося.
Поки, красавчику.
Скотте!
Сюзі, закрий вікно.
- Що йому треба? - Мене шукав.
- Дивно. - Не те слово!
- Від нього мурашки по тілу. - Так.
Куди підемо?
- Твої пропозиції? - Китайська кухня.
Хто заговорив!
- Ти платиш? - Ні.
- Ще б. - Усе на нас.
Мама з татом.
- Я хто? - Тато.
- Не люблю бути татом. - Полюбиш.
Відстань.
Гарне небо.
- Ось. - Спасибі.
На чому ми зупинилися?
- Що привело тебе сюди? - Зустрів дівчину.
Мило... Яка вона?
Не можу розповісти.
- Чому? - Секрет.
- Я не видам. - Це між нами.
- Не буду наполягати... Хто вона? - Не скажу.
Вір мені.
Вона вчителька... Вона чудова.
Уже ненавиджу її.
- У тебе гарні очі. - Дякую.
Гарний колір.
- Так? - Так.
Сам вибирав.
- Де? - На ринку.
- Жартуєш? - Ні.
- Вдала покупка. - У тебе теж нічого.
- Так?.. Який? - Той.
Цей?.. Особливо гарний, так?
Тільки не засмучуй другу.
- Вона в порядку, ми обговорювали це. - Добре.
До того ж, у неї є інші таланти.
- Правда? - Ага.
- Які? - Різні... Вона вміє жонглювати.
- Помітно. - Ще би.
Може підморгувати.
- Серйозно? - Так.
Подивимося.
- Впевнений? - Так.
- Це страшно. - Давай.
- Готовий? - Так.
Вона молодець.
- Він хоче підіграти. - Не давай йому.
Не дам... Однаково він милий.
Вона теж мила.
- Не підбивай клини. - Вибач.
Нічого.
- Вип'ємо. - Твоє здоров'я.
Знову.
- Тут добре. - Так.
Ми прийшли.
- Ласкаво просимо до моєї обителі. - Спасибі.
- Ось ти високий... - Так.
- Як там, нагорі? - Непогано.
Так краще.
- Тобі, напевно, спекотно. - Так, спекотно.
Я завжди права.
- Це не моя робота. - Але виходить добре.
Приховані таланти.
Оце покупка.
- Так? - Так.
Мені теж стає спекотно.
- Так? - Так.
- Може, це зняти? - Можливо.
- А це? - І це, продовжуй.
Мені це подобається.
Славно.
А зараз як?
- Піду, заварю чай. - Чудово.
- Через тебе я спізнююся на урок. - Я підвезу.
- Правда? - Більше не затримаю.
- Дякую. - Немає за що.
- Коли прийдеш до школи? - Наступного тижня...
Провідаю його маму.
- Усе владнається. - Звичайно.
- Привіт. - Привіт.
Ти щасливий... у своєму житті?
Складне питання.
Хіба?
- Граєш у футбол? - Так, щотижня.
- У залі чи на вулиці. - На вулиці.
- Ось вона. - Зібралася.
- Не надягнеш прикраси? - Не той випадок.
- У вас плани на вечір? - Другові 30 років... Збираємося в барі.
- Здорово. - Приєднуйтеся.
Ми в кіно.
- Фільм. - Попкорн...
Темний зал, холодні руки...
- Ніякого інтиму. - Вона при тобі скромничає.
- Звичайно мені тільки волю дай... - Не виню тебе...
- Він душка. - Ще б.
Мені пора.
- Радий був познайомитися. - Я теж.
І я.
- Поки. - Вдалого вечора.
Ходімо.
Привіт, Скотте, це Тім; він з нами.
- Жарт. - Привіт.
- Усіх не одержиш. - Очевидно, ні.
- До зустрічі. - Я подзвоню.
- Правда? - Так.
Добре.
Що трапилося в неділю? Ти не привітався.
- Не знаю, про що ти. - Хіба?
- Я був у Стівенджі. - Напевно, у тебе двійник.
Я весь день доглядав за мамою... Тітка помирає.
- Співчуваю. - Нічого.
Я тобі не вірю.
Твоя справа... Я був там до півночі.
Не думаю.
Зосередься, стеж за моїми діями.
Добре.
Включаю поворотний сигнал... Головне - дотримуватися дистанції.
При повороті дотримуйся дистанції.
Ти несеш відповідальність за себе й за інших водіїв,
...тому дотримуйся дистанції.
Зосередься й запам'ятовуй.
Ти чого? Тебе хто просив це робити?
Він мене підрізав чи запитав?
- Що ж? - Він не запитав!
Бачиш, що буває на поворотах?
Якщо дотримуватися дистанції - усе буде нормально.
Дотримуєшся правил - все йде, як треба, усе під контролем.
Але, якщо ти егоїстично порушуєш правила, все піде не так.
Розумієш, про що я?
Я не збираюся чекати тих, хто не вписується в поворот.
За тобою всюди стежать камери, скрізь, куди б ти не поїхала.
Ти завжди в їхньому полі зору.
Давай! Чого ти чекаєш?
Боже мій!
Ще одна камера, що фіксує швидкість.
Навіщо вони нам?
Там 2 хлопця біля дороги наркотики продають, а вони швидкість фіксують!
Добре...
- Ти можеш чекати, можеш чекати. - Але...
Ну ж бо, їдь!
Ти не на верблюді їдеш, і це не базар!
У нас є правила в цій країні, і ви повинні їх дотримуватися.
Виродки хрінові!
- Перевір дзеркала, сядь зручніше. - Це навряд чи.
- Пристебнися. - Я нікуди не поїду.
- Тобто? - Ти не готовий проводити заняття.
Я твій інструктор, а ти стажист.
- Заспокойся. - Я спокійний.
- Ти не можеш їхати. - Як ти смієш мене критикувати?!
Смію, тому що, ризикуючи собою, ти ризикуєш мною й навколишніми!
- Це не я, а вони! - Нісенітниця собача, мені це набридло.
Хочеш закінчити урок?
Я більше не хочу, щоб ти вчив мене.
Прекрасно... Тоді я відвезу тебе додому.
- Ні, ти не поведеш, поведу я. - Ні.
Так.
Якщо це не урок, ти за кермо не сядеш.
- Ти - тим більше, сонце. - Або поведу я, або йди пішки.
Я не проти, але за кермо тебе не пущу.
- Ти не можеш мені заважати. - Можу.
- Віддай мені ключі. - Ні.
- Віддай мені мої ключі. - Думаю, не варто.
Прошу тебе востаннє: будь ласка, поверни ключі.
Не можу.
- Віддай мені чортові ключі, паскудо! - Іди до чорта!
- Віддай їх мені! - Відчепись від мене!
- Віддай ключі! - Не підходь!
Не займай!!
- Віддай! - Ти не маєш права!
- Віддай чортові ключі! - Ти не маєш права!
Я викличу поліцію!
Ти цього хочеш? Цього?
Правильно... Так що, давай просто заспокоїмося.
Добре? Ми порушуємо тут спокій.
- Я хочу сісти в машину й виїхати. - Вибач, але цього не буде.
Боже, ти все ніяк не відступишся, мерзенна погань?!
Тобі потрібна допомога.
- Не потикай мною! - Я не потикаю.
Всі ви потикаєте! Ви цього тільки й домагаєтеся!
У ці ігри й граєте!
Ти знущалася наді мною, підколювала мене,..
...уражала, дражнила мене і обманювала!
Ти приходила на каблуках, у короткій спідниці й блузці з вирізом,..
...показувала цицьки!
Гралася з важелем і брехала мені!
Ти вважаєш, що увесь світ обертається навколо тебе.
Я просто інструктор з водіння, я лише хотів робити свою роботу.
А ти не хотіла вчитися водити,
...ти сідала в машину з однієї думкою: продинамити мене!
Тобі потрібно, щоб тебе всі хотіли.
І ти витягуєш з мене все,
...а потім звалюєш трахатися зі своїм другом і подругою.
І все качаєтеся в цієї дурнуватій жовтій машині!
Скотте.
Ходімо.
- Я просто хочу додому. - Звичайно, як і ми всі.
Послухай,..
...чому б нам не поговорити про це?
Сядемо в машину,.. побалакаємо.
Добре?
Потім я поверну ключі.
Вибач, що розстроїла тебе.
Я б хотіла, щоб ти був щасливим.
- Я був щасливим. - Добре.
- Я був у Стівенджі в неділю. - Звичайно.
Запитай мою маму...
За тиждень, як звичайно?
Вибач, Скотте.
Візьми.
Я тільки заберу сумку.
Я гарний інструктор.
Так, я знаю.
Удачі тобі.
Це був твій хлопець?
Перед цим?
Так?
- Мені варто зав'язати з палінням. - Гарна думка.
- Із чим би мені зав'язати? - З надмірною добротою.
Серйозно, ти не можеш ощасливити всіх.
Не шкідливо намагатися, приносити посмішку в світ.
- Кинь, Поппі. - Знаю, знаю.
Все-таки варто було викликати поліцію.
- Хіба це б йому не допомогло? - Не знаю...
- Знаєш, що? - Що?
- Нам повезло. - Ага.
Ти сам коваль свого щастя, так?
Іноді... Деякі упускають щастя.
- Важко бути дорослою, так? - Так, це довгий шлях.
- Скажеш, коли допливемо? - Не хвилюйся, я сповіщу.
Продовжуй гребти, а я продовжу посміхатися.
Ще не приплили?
Ще плисти й плисти.
Ми робимо успіхи.
Алло... Уже скучив?
Приємно чути.
Ужас.
Я поки жива.
Довга історія... Я на озері із Зої.
Ванну затопило, але нічого, ми вже знайшли човен.
Ти кумедний.