John!
Johnny?
Johnny, jag kommer in.
Fy fan!
Vad fan?
- Vad i helvete? - Jag såg inget!
Jamie, stanna.
Vad håller du på med?
Herregud, förlåt!
Fan.
Det kliar i kalsongerna, bara.
- Du skrämde mig. - Jag såg inget.
Du måste ju ringa först.
- Jag har ringt! - Vad gör du här?
Tim och jag ska gifta oss.
Jag är förlovad.
Jag visste det.
Det hördes på dina röstmeddelanden.
Fan, jag visste det.
Det är ju sju år sen.
Vad ska jag säga? Det svider ännu.
Kan inte komma över det.
Du-
Vi ska på fest i morgon kväll.
Tim och jag ska dit. Hör på bara-
Det blir ett kul party. Läckra människor.
Folk som du skulle gilla att prata med...
och skitsnygga tjejer, har jag hört.
- Jag ska inte gå på nån fest. - Jo, det ska du.
Du följer med. Du måste komma hemifrån.
Låt mig göra det på mitt sätt.
Jag hittar nån eller kanske inte...
- och blir skitbra onkel åt dina ungar. - Lägg av!
Du ska duscha...
och dra på dig rena kläder...
och snygga skor.
Sen presenterar ni mig som:
“Här är killen som jag har dumpat-
min exmake!
Ni kommer att älska honom!”
Fattar du hur sjukt det låter?
Det här är ett lysande tillfälle, och du ska med.
- Jag vill att du följer med. - Jag vill inte.
- Hej! - Hej!
- Hej, John! - Hur går det?
Fint!
Vad bra!
Det är lugnt-
Jag kan stirra in i elden i timmar.
Som en TV.
Vad är det?
- Jag har klätt upp mig och är här. - Jag vet det.
John, drick upp det här.
Red Bull med vodka.
Drick! Släpp loss!
Damerna gillar dig.
- Kom igen! - Okej.
Jag menar allvar.
- Vill du göra mig galen? - Ja.
Ner i halsen.
Sprid det i kroppen.
Botten upp!
Sätt igång!
- Sätt fart nu, Big John. - På dem bara, Johnny.
- Kom igen. - Massor av snygga tjejer.
Kolla in henne-
Nej, häng inte efter mig.
Bara se och lär.
Kostade bara 39 dollar och då sa jag-
- “Perfekt!” sa han. - Hej!
- Hejsan! - Köar du till toan?
Nej, gå du.
Bara undrar, jag behöver inte-
Jaha, den finns där.
I alla fall-
Var hittade du den?
Ursäkta.
Skruvarna lossnade.
- I alla f- - Tänker du stå kvar så där?
Vi försöker föra ett samtal här-
Jag ska också försöka föra ett samtal, så småningom.
Kan jag få en vodka Red Bull?
- Hej. - Hejsan.
- Känner jag dig? - Nej, jag larvar mig bara.
Du verkade trevlig.
Röd, tack.
Ska du ha en Red Bull?
Nej, vin.
- Tack. - Jaha-
Tack.
Jag är inte arkitekt och inte DJ.
- Jobbar inte som marknadschef. - Lyssna på mig.
Var dig själv, visa känslor och var ärlig...
och börja prata med nån som är, typ-
- Vem ska jag prata med? - Typ, en normal tjej.
Nämn en person.
Titta på henne i soffan. Hon är väl häftig?
Okej, då gör jag det.
Hej, sitter det nån här?
Nej, varsågod.
Hej, jag heter John.
- Ashley. - Trevligt att träffas, Ashley.
Tack.
Har du kul?
Inte särskilt.
Inte jag heller.
Vi har ju just träffats, men-
Får jag vara uppriktig?
Jag vill bara nå fram till nån.
Visst.
Jag går på tomgång.
Och jag känner mig ensam.
Jag är deppig...
och ett desperat psykfall.
Men jag känner ju mig själv.
Jag vet att jag kan vara kul.
Jag är inte den ensamma deppartypen.
Fast jag vet inte-
Om jag bara hittar rätt person att vara med...
kan jag ge så mycket. Jag har så många talanger.
Jag är helt enkelt toppen!
Ursäkta, jag måste gå och ringa.
Okej, gör det-
Okej. Plan B.
Du måste bli fullare.
Snygg penis.
Ursäkta, förlåt mig!
Fortsätt, du!
Varför händer det här? Andra gången den här veckan!
- Är det sant? - Ja.
Då var det min fru.
Min ex-fru.
Hon ska gifta om sig, men det gör mig inget-
Jag hörde vad du sa i soffan därinne.
- Jaså? - Ja.
- Det var hemskt. - Nej, det var det inte.
Jag tyckte det var naket och ärligt.
- Menar du det? - Ja.
- Menar du det verkligen? - Ja!
Jag har fört en massa underliga samtal ikväll.
Menar du det börjar jag snart gråta.
Jag menar det!
Jag kan inte prata med dig.
Jag kommer bara att röra till det.
Du är en sån sexig tjej, och jag-
- Förlåt mig. - Du rör inte till nåt.
Stöter du på mig?
Det här är inte klokt. Jag är som Shrek.
Det sa jag väl inte.
Vad gör du här i träsket med Shrek?
- Jag tänkte kissa i buskarna- - Är det sant?
Men du tog min hörna.
- Hör du vad de spelar? - Va?
Vänta här, ursäkta!
Det är den bästa låt som nånsin gjorts, och jag måste-
Men jag kommer tillbaka till dig.
Ingen fara!
Danslåt! Kom igen nu!
Kom igen, det här svänger!
Dansparty!
Dansparty! Se upp!
Rensa dansgolvet!
Kom igen!
Jag älskar Red Bull och vodka!
Kom igen!
Sätt fart nu, hörni!
Det är ju fest!
Är jag ensam om att gilla en bra låt?
Tack!
Tack, kom igen nu!
Vad håller ni på med?
Just det! Så ska det se ut!
Hur gjorde du?
Det var ju inte klokt!
Tränar du eller nåt?
Du är helt otrolig.
En ängel!
En sexängel!
Herregud!
Vill du sova här?
John, det var otroligt. Ring mig
Hallå?
Hej, Molly.
Det är John.
Vem då?
John? Från igår kväll?
John?
Jag bara skojar. Hejsan!
- Okej. - Kul att du ringer.
Ja, det tycker jag med.
Det var jättekul igår.
Och tack för lappen-
Ska vi göra nåt ikväll?
- Gärna. - Verkligen?
Vill du komma hit, eller-
Du, jag kommer till dig efter jobbet.
Okej, det låter fint.
- Hejdå. - Hej.
- Hejsan. - Hej.
- Läget? - Bara bra.
Jag har lagat min paradrätt.
Den vill jag smaka.
Du lagar jättegod mat.
Jag bestämde mig för att bjuda till.
Vilket coola killar aldrig gör.
Det är inte min grej ändå.
- Okej? - Okej.
Om du säger det så.
Sånt här ska man inte säga, men jag gillar dig verkligen.
Är det knäppt om jag verkligen vill att det här ska funka?
Eller måste jag vara coolare än så?
Mitt liv är lite snurrigt just nu.
Men jag är absolut intresserad.
Vart ska du ta vägen?
Hörrudu-
Jag bara måste sticka.
Vänta, varför måste du sticka så här sent?
Jo, jag måste-Ring mig i morgon?
Vänta, Molly. En sekund bara.
Är du gift?
- Är det därför du sticker? - Nej, jag är inte gift.
Är du hemlig agent, då?
- Tro mig, bara. - Vad är det frågan om?
Ring mig i morgon.
Herregud!
- Hej. - Hejsan.
- Ursäkta, så jag gör. - Det är lugnt.
- Hej. - Kan jag hjälpa dig?
Ursäkta, är det här-
Jag har nog fått fel adress.
Vilken adress söker du?
Bor Molly här?
Ja, vem är det som frågar?
Ursäkta, jag heter John. Jag är en vän till henne.
Jag var i närheten och tänkte...
“Det där är nog Mollys”...
men ville inte ringa på, om det skulle vara fel.
Du kan absolut ringa på.
- Det är enklare. - Jag vet.
Jag tänkte-Jag blev blyg.
Men jag en vän till henne, ursäkta.
Jag heter Cyrus.
Cyrus, ja.
- Hennes son. - Hennes son. Ja, just det.
Hur som helst-
Hur länge har du känt Molly?
- Ett par dagar bara. - Bara ett par dagar.
Vi har just träffats.
Men du känner det på dig redan, va?
Att det är nåt speciellt på gång?
Ja.
Hur gammal är du?
Nästan 22.
Jaha, okej.
21.
Bor ni två ihop?
Du är inte hemma på lov, eller så?
Nej, jag gick ut skolan när jag var 16...
och efter det-
- Molly och jag är liksom bästisar. - Okej.
Och min pappa finns inte med i bilden.
Hon hemskolade mig och uppfostrade mig själv.
Sen dess har jag fokuserat på en musikalisk karriär.
Är det där ditt?
- Min studio, min arbetsplats. - Det syns.
- Du har några syntar, ser jag. - Inte bara några stycken.
Ungefär sju stycken.
En del gamla, några nya.
Vill du lyssna på min musik?
Varför inte? Jovisst, menar jag.
Kul!
Jättekul!
Den har ingen titel än och är inte färdig.
Låter som en Steve Miller-låt.
Nej, inte alls.
Hej.
Det är bra!
Hej, ursäkta.
Jag var här i närheten, och Cyrus släppte in mig.
Ursäkta.
- Hej. - Hej.
- Hejsan.
Men-
John, stannar du på middag?
Ja, middag.
- Det är minst 15 bitar paprika på. - Jag ser det.
Jag kan inte äta det här.
Jag vet.
Bad du om en utan paprika?
Ja, men de har aldrig-
- Jag ska sluta köpa där. - Där är en stor röd en.
Det är lugnt.
John, jag måste be dig om ursäkt.
För vadå?
Du kom in och satte dig...
och jag började babbla om mitt liv.
Jag blir lite exalterad ibland, jag ber om ursäkt.
Jag är faktiskt nyfiken på dig...
och vill veta mer om ditt liv.
Låt se nu.
Jag klipper film, är frilansare.
Jag gillar att gå på bio och har en hyfsad DVD-samling.
Och...
vad vill du veta mer?
Jag vill inte veta vad du gör.
Jag vill veta vem du är.
Det är jag mer intresserad av.
Ska vi verkligen-Vill du det?
Okej.
Jag är frånskild.
Vi skildes för sju år sen.
Och det var inte min idé.
Jag blev lämnad.
Jag levde som i en bubbla...
och min fru gillade inte det.
Hon sa åt mig att jag måste ändra på det. Men det gjorde jag inte.
Jag övergav henne känslomässigt...
och begick ett jättemisstag...
och har mått riktigt dåligt av det, för att säga sanningen.
Sen mötte jag din mamma på en fest.
Ja, jag vet inte.
Det är som om...
saker och ting är ljusare nu än på mycket länge.
Det är-
Oj!
Du frågade, och jag svarade.
Jag gillar din stil, John.
Skål för John, vår nye kompis.
Du verkar vara en bra man.
Nu vet ni det mesta.
Stannar du över natten?
Vi kanske skulle fråga din mamma.
Det är nog en fråga mellan John och mig.
Okej.
Jag bara larvar mig. Det har jag inte med att göra.
Jo, det är viktigt.
I ditt ställe skulle jag nog vara lite-
Alltså-Molly?
Allvarligt, jävlas inte med mamma!
Jag bara skojar, busar lite.
Förlåt.
Cy!
Jag vet.
Förlåt.
Jag försökte skämta.
- Okej. - Det är bara-
Nog pratat.
Vi har haft sex.
Om vi nu ska prata öppet och vuxet, ja, det har vi.
Det är ju synd om du tycker att det är konstigt...
men jag tänker inte sitta här och låtsas.
- Vi möttes på en fest- - Det passar inte att tala om det.
Jag vill inte vara respektlös och behandla dig som ett barn.
Du verkar vilja bli behandlad som vuxen.
Så är det bara.
Det hände och-
Det-
Jag godtar den upplysningen.
John?
Jag vill bara säga att jag...
tyckte det var jättefint det du sa vid middagen...
att du var så öppen mot mig.
Det kändes konstigt, men jättefint också.
Tack.
Det är schysst att få en ny pappa.
Du måste vänja dig vid min underliga humor.
Det var jättefint, det du gjorde.
Din mamma är därinne och duschar.
Hej.
- Godnatt, John. - Godnatt, Cyrus.
- Godnatt, Molly. - Godnatt, Cyrus.
Skön dusch?
- Ja. - Jaha?
Jag kom att tänka på nåt i duschen.
Jag uppskattade...
det du sa i köket och under middagen.
Jag blev...
lite generad och en aning-
Men det är inget.
Jag uppskattar din öppenhet.
Det älskar jag hos dig...
och jag kunde ha varit mer öppen om min son.
Det är okej.
Det är-
- Jag vet. - Ditt val att inte säga nåt.
Det är privat och nytt, men det är okej med mig.
Jag menar-
- Han är en jättefin grabb. - Det är han.
Kul att du gillar honom.
Jag tänkte sticka...
och han sa: “Nej, kom in!”
Kul att höra.
Ja, verkligen.
Det är bara det, han är så-
mogen på en massa sätt...
och ett verkligt stöd för mig.
På andra vis har han inte hittat sig själv än.
Sånt måste komma djupt inifrån.
Nu händer allt väldigt plötsligt-
Du kommer så plötsligt.
Jag har inte haft en man här...
över natten...
sen Cyrus föddes.
Det är väldigt nytt.
Ärligt talat har du inte ens valt det här själv.
Jag hängde mig på-
Ja, du försökte väl lite-
Jag rycks med ibland, och nu är det okej att du är här.
Molly, det här är en gåva för mig.
Att bara få träffas.
Varje enskilt ögonblick.
Tack för att du vill tala om-
- Jag känner mig bara lite- - Jag vet.
Nej, dörren ska vara öppen.
Jag tänkte dra av mig byxorna.
Men vi har alltid dörren öppen.
Okej.
Hej.
- God morgon. - Uppe tidigt, va?
- Ja. Sovit gott? - Ja.
- Bra, och du då? - Mycket bra.
- Bra. - Fint.
Vad gör vi idag?
Har ni några planer?
Vad brukar ni göra?
Vi går till parken varje morgon och äter frukost...
och fotograferar i några timmar.
Cyrus komponerar till naturfoton.
Häftigt! Jag måste nog arbeta.
Kanske jag kan strunta i det?
Bäst att stöka undan det.
Får jag det gjort har jag tid över i nästa vecka.
Då så-
- Varsågod, mamma. - Har ni sett mina skor?
- Nej. - De var ju här.
Konstigt.
Tänk att det har gått så fort.
Jag är så glad för din skull.
- Tack. - Jag menar det verkligen.
- Helt otroligt! - Syns det så tydligt?
- Glittrar jag? - Ja, faktiskt.
Ta det nu bara lugnt.
- Rusa inte på. - Ingen fara-
Du får inte bli besatt av det här.
- Uppdämt behov, bara. - Just det.
Det erkänner jag, men det sätter sig snart.
Och förutom den där underliga grejen i morse...
är jag inte ett dugg oroad.
Vadå för grej?
När jag vaknade i morse var mina skor borta.
- Dina vita Adidas? - Ja.
- Dina favoritskor. - Herregud!
Det var ju en välgärning!
Jaja, det blir nog bra.
Jag tog av skorna i vardagsrummet.
Jag hade dem på inomhus.
Kan vi slippa tala om det här halv två på natten?
Förlåt, jag glömde tiden.
Ju mer jag tänker på skorna-
Men så här efteråt känns grabbens blickar underliga.
- Som om han var vänlig, men- - Ja.
Kan du inte följa med och träffa dem?
Och säga om det är jag som är paranoid och galen?
- Visst. - Godnatt, John.
Okej, det gör jag.
Det måste ske som av misstag.
Högre, så att jag hinner ta den.
Okej.
Ja.
- Jag älskar krusningen. - Det här blir fint.
Där är de.
Det krusar sig över nästan hela ytan.
- Molly? Hej! - Hejsan.
Nämen, Cyrus. Läget?
- Hur står det till? - Hej.
Jag heter Cyrus. Trevligt att träffas.
“Undrar om de är i parken idag”, sa jag just.
- Jag heter Jamie. - Molly. Vi har träffats.
Vi joggar här för jämnan.
- Gör ni? - Ja.
Vad konstigt, för vi är här varenda dag.
Du sa det, men jag fattade inte-
Joggingspåret är väl-
- Vi tog ett sidospår idag. - Ja.
- Vad gör du? - Ditt hår-
Ljuset faller så fint på ditt hår.
Som ett förkrympt träd som strävar mot himlen.
John, kan du göra mig en jättetjänst?
Vadå?
Kan du klättra upp i trädet?
Försök se ut som en jaguar.
- En jaguar? - Ja, klättra som en jaguar.
Ja, jättebra!
Du är en naturbegåvning.
Och så en där du vrålar.
Det var inget vrål, det var ett jämrande.
Du är krävande, Cyrus.
Du ser helt otrolig ut. Jag vill få ut så mycket det går.
- Okej. - Skrik nu, så högt du kan.
Nå, gillade du dem?
Ja, de är riktigt gulliga...
och liksom-
- Och brottningen var inte knäpp? - Och speciella.
Jo, den var knäpp.
Fast på ett bra sätt.
Den var inte “obehagligt” knäpp.
Inte “skrämmande” knäpp.
Jag gillar dem verkligen.
Ja, de är fina, och roliga.
Roliga, ja.
Och de snodde nog inte dina skor.
Tack för att du följde med.
- Det var så lite. - Vi ses på kontoret.
- Ta det lugnt, okej? - Okej.
Okej.
Du är bäst, Jamie.
Okej, den där.
Den är jättebra.
Nej, den hoppar vi.
Det blir perfekt.
Den är perfekt.
Hallå?
Hej.
Nej, jag behöver inget. Vi ses om en stund.
Okej.
Vem var det?
John. Han kommer över.
- Kul! - Ja.
Jag skulle ha sagt det-
Men vi hade inte bestämt nånting.
Okej.
Hur som helst, nu kommer han hit.
Varför så mångordig? Det räcker med: “John kommer över.”
Ja, jag antar det.
- Jag känner mig knäpp. - Du behöver inte förklara dig.
Det är väl trevligt att John kommer och hälsar på.
Det är underbart...
men jag känner mig ändå knäpp-
riktigt knäpp.
Du tycker att det känns knäppt?
Varför då?
- Är det okej för dig? - Ja.
Om jag var 10 kanske det skulle kännas knepigt, men jag är vuxen...
och du förtjänar nån som kan älska dig...
på ett sätt som inte jag kan-
- Det är jättebra. - Okej.
Det är bara jag som är knäpp.
Hur är det?
- Hej, Cyrus. - Hej, John.
- Hej. - Hej.
Välkommen.
Ser man på!
Du stängde dörren.
Vad var det?
Det är lugnt, stanna här!
Är allt okej?
Hej, John.
Hej.
Jag letar efter din mamma.
Hon sover nog.
Okej.
Kom hit!
Är du hungrig?
Jag hörde att du skrek, och din mamma...
ville inte säga vad det var-
Mardrömmar.
Jag hade ofta mardrömmar som barn...
och nu har de kommit tillbaka.
Vad tråkigt.
- Jag klarar av det. - Det låter hemskt.
Men jag är glad att du är vaken...
för jag ville prata med dig, man mot man.
Jag är nöjd.
Jag har inte velat säga nåt, för Molly bad mig låta bli...
men jag tror att du försöker lite för mycket.
Okej.
Har hon sagt det?
Inte exakt med de orden, men-
Jaha, men-
Jag vill inte gå in på det, men såna signaler har jag inte...
alls fått ikväll.
Förr brukade hon...
när hon började tappa intresset...
överkompensera sexuellt.
Om du visade 10-20% mindre känslor...
skulle du klara dig bättre.
Jaha.
Okej.
Okej, jag går och lägger mig.
- Godnatt, John. - Godnatt.
Det verkar som om ni behöver lite mer tid för er själva.
Vi ses snart. John
Har du sett till John?
Han stack igår kväll.
Igår kväll?
Sätt dig här, mamma.
Vad du ser allvarlig ut!
Jag pratade med John igår kväll.
Jaså?
Om vadå?
Han...
tycker att allting går för fort.
Han vill nog sakta ner en smula.
Sa han så?
Läs lappen.
Det är så olikt honom.
Tror du jag hittar på det här?
Nej, jag blir bara förvirrad.
Förvirrad? Vad menar du?
Jag försöker säga dig sanningen, och då anklagar du mig?
- Jag försöker bara hjälpa till! - Vänta!
Vart ska du?
Hallå?
Hej.
Kan du komma hit? Det har hänt nåt med Cyrus.
Är allt okej?
Han har varit borta hela dagen.
Jag kommer.
- Tack. - Okej, hej.
Hej-
Hur mår du?
Tack för att du kom.
Är du hungrig? Vill du ha nåt att äta?
Jag kan beställa nånting-
Du borde äta.
Jag är inte hungrig.
Hej-
Hej.
Hallå.
Kom!
Vad har hänt?
Molly, sätt dig ner en stund.
Slå dig ner.
Ni kanske vill vara ensamma-
Nej, det här angår dig, stanna kvar.
- Säkert? - Ja.
Okej.
Jag vill inte bli sentimental nu, men jag tänker flytta.
Jag är vuxen, och det är dags för mig att dra vidare.
Det kommer lite plötsligt.
- Jag har hyrt ett rum. - Ett rum?
Jag har hittat några musiker och hyr ett rum där de bor.
Det är bäst för oss båda.
Du har ju John nu...
och ni behöver lite plats så att er relation kan bli bra.
Det är för allas bästa.
Ja.
Kanske det-Det kommer så plötsligt.
Du kanske känner dig lite arg-
Jag är inte arg.
Du ska nog ta det lite lugnt, ett steg i taget.
Ni tar det så allvarligt.
Det är inget märkvärdigt.
Jag måste sticka, för jag ska måla om mitt rum ikväll.
Imorgon kommer jag med en bil och hämtar mina grejor.
Kan du packa åt mig, mamma?
Jag lovar, det blir bäst så. Krama mig nu.
Jag älskar dig.
Det är lugnt, vi låter det gå ett tag...
och sen går vi ut och äter middag ihop eller nåt, va?
John, trevligt att få lära känna dig.
Okej.
Det blir super. Jag är så glad för det nya stället.
Tippa den lite.
- Tack, John. - Ja.
Kan du tacka Molly för att hon packade åt mig?
Hon är på jobbet, det var jag faktiskt som gjorde det.
Tack.
Varsågod.
Okej.
Vi ses.
- Det är ju fantastiskt. - Där är du ju.
Du kommer inte att tro det här. Det var han.
Han snodde mina skor.
Hela vår vänskap vilar på en massa skitsnack.
Låt mig avsluta-
Redan första kvällen jävlades han med mig.
Det har inte funnits en sekunds ärlighet.
- Jamie! - Jag fattar, förlåt.
Jag måste bli klar, och sen ska jag välja blommor till bröllopet.
- Kan vi ta det här senare? - Ja.
Jag väntar på dig.
Han tog mina skor...
och ljög om det hela tiden.
Bjöd in mig med: “Kom in bara...
mammas vänner är mina vänner.”
Allt för att jag skulle lita på honom...
så att han kunde hugga mig i ryggen sen.
- Herregud! - Vad intressant!
Fattar ni inte?
Han påstår sig flytta för min skull och gör mig därmed till skurk.
Han tänder stubinen och sticker.
- Kan du kolla på blommorna därborta? - Förlåt.
- Det är okej. - Ranunklerna är vackra.
- Säg fler blomnamn, John. - Som du vill.
Det är ju bara ett bröllop, raring. Slappna av!
Förlåt, jag ska lämna er ifred.
Jag måste bara-
Det är okej.
Hon sitter där ensam och ledsen...
vilket är precis vad han önskar.
Mår du bra?
Nej.
Kom!
Allt kommer att ordna sig.
Nej, det gör det inte.
Det har skett väldigt fort, men det kommer att bli okej.
- Nej, det är inte okej. - Jag förstår.
Nu sover vi.
Jag vet att du inte vill att jag säger det här.
Säg det inte, då.
- Och det är tufft att höra det. - Ja.
Men det kommer inte att gå bra.
Det kommer att bli hemskt.
Det är sant.
Allt kommer att gå åt fanders.
Nu mår jag mycket bättre.
Var bara ärlig mot mig.
Ja.
Tack.
Varsågod.
Jag gillar dig och vill vara med dig.
Jag älskar att vara med dig.
Jag vill kunna vakna och vara hemma hos dig...
istället för att vakna hos mig och tänka...
“Måste hem till henne, jag saknar henne.”
Vad tycker du?
Bad du just att få flytta in?
Ja, det gjorde jag.
Vänta nu-
Jag vet inte hur det går för Cyrus.
- Och inte hur han mår. - Det förstår jag.
Han vet nog inte hur han känner-
Låt oss ta en dag i taget...
så långt det går.
Okej.
Det gör vi.
Vad gör du? Vart ska vi?
Dit.
Jag för dig hit!
Herregud! Vad gör du?
- Jag vill bli påsatt. - Du är skamlös.
Hej på er.
Vad tus-
- Hejsan! - Cy-
- Ursäkta att jag avbröt. - Kul att ses.
- Hej. - Jaha.
Hade du planerat att komma hem?
Vi fick inget meddelande.
Tänkte bara komma hem lite.
Taskig tajming, va?
Kan jag få en kram?
Ja.
Kom hit.
Jag har haft en jobbig kväll.
Stackare.
Vad har hänt?
Han vill flytta hem igen.
Jaha.
Han har haft panikångest.
Åh, nej-
Det knäppa är ju att det var hans beslut.
Han är ju vuxen och-
Men panikångest...
har inget att göra med om man är vuxen eller ej.
- Ja. - En vuxen är-
Jag vet.
Ja.
Kan jag få prata med honom?
JOHNS SKATTER
Hej.
Spänn av, det är bara jag.
Ursäkta?
Vi måste prata.
Vad i helvete gör alla dina grejer i mitt rum?
Jaså, det är slut med teaterfasonerna nu? Det var bra.
Jag tänkte komma tillbaka.
Jag tänkte be er båda om ursäkt.
Men nu har du gjort bort dig, John.
Vad ska du hitta på härnäst? Gömma mitt bälte?
Tända eld på en skittunna utanför min dörr?
Du går för långt.
- Jag gör vad som krävs. - Lyssna på dig själv.
Hur tror du din mamma skulle reagera om hon hörde dig nu?
Ska du berätta det för henne?
Vem tror hon på, tror du?
Sin son, som behöver henne efter flera panikångestattacker...
eller nån ny kille som vill skaffa undan hennes unge?
Lyssna noga, din lilla knäppgök.
Tänker du jävlas med mig, så tänker jag jävlas med dig.
Kompis.
Är allt som det ska?
Ja.
Jag kände mig lite orolig.
Jag sa just till John hur glad jag är att få vara hos er just nu.
Bara tanken på att återvända till det där huset...
gör mig...
darrig och illamående.
Du måste inte tillbaka, raring.
Vet du...
jag har aldrig berättat det för nån...
men jag fick panikångest förr.
- Fick du? - Ja.
Jag vet hur läskigt det kan vara.
Fick du hjälp av din familj att komma igenom det då?
Nej, det fick jag inte.
Jag trodde inte att jag kunde klara det ensam.
Men det gjorde jag.
Det var läskigt, jag förstod inte vad som hände med mig.
Då kallades det inte ens panikångest.
Jag trodde bara att jag var tokig.
Lämnade nästan college.
Men bestämde mig för att rida ut stormen.
Det beslutet gjorde mig till man.
Det här är kanske din chans...
att ta steget från pojke till man...
och säga: “Vet du vad? Mig knäcker du inte!”
Vill ni inte att jag flyttar hem?
Nej.
Säg det i så fall så letar jag upp ett nytt ställe.
- Jag hittar nog nåt. - Det var inte vad han sa, Cyrus.
Nej, inte alls.
Hör på.
Du vet vilket beslut som är rätt.
Du känner i hjärtat vad som är rätt att göra.
När jag kände efter...
bestämde jag mig för att-
att komma tillbaka hit...
var inte att förlora...
utan på nåt sätt en seger.
Och om det är okej med dig, John...
vill jag gärna flytta hem igen.
Du kan dra åt helvete.
Okej.
Tack, John.
Du är så osjälvisk.
Tack, kompis.
Halvtid, är du hungrig?
Jag känner mig så lurad.
Raring?
Det är dags att ni pratar ut-
Alla tre, alltså.
- Det går inte. - Varför då?
Därför att...
det handlar om mig eller honom, och då väljer hon honom.
Jag förlorar, och det vill jag inte.
Hon är väldigt känslig, säger du...
och om du verkligen älskar henne, måste du prata med henne.
Du vet-Håll dig bara till sanningen.
- Godnatt. - Okej.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
- Godnatt. - Godnatt.
John, har du en slips att låna ut?
Vadå?
En slips. Jag vill se snygg ut på bröllopet imorgon.
Det har jag nog.
Jag har en massa slipsar, det finns nog en åt dig också.
Tack. Okej, godnatt.
Jag visste inte att Cyrus tänkte komma med på bröllopet.
Jo.
Jag vet att det är mycket begärt...
men han har det tufft just nu-
- Ja. - Okej?
Okej.
Jag vet inte hur jag ska säga-
Känner du nånsin...
att Cyrus inte är...
helt ärlig?
- Hur menar du? - Jag vet inte.
Han har det tufft just nu, det förnekar jag inte.
DU ÄR
Som om-
- Förlåt mig- - Ut med språket.
Du bara-
Han uppför sig så att jag tycker-
PÅ VÄG UT
Jag vet inte hur jag annars ska-
Jag hade inte tänkt säga det här, men jag ska visa dig.
Mina skor i Cyrus garderob.
Gömda.
Vad betyder det egentligen?
Vet inte.
Ibland tycker jag-
och nu vill jag välja absolut rätt ord-
han verkar...
agera...
ut nånting...
med sitt beteende.
Hur länge har du känt så här?
Känner jag så här? Vet inte.
Jag säger bara det som finns i mitt huvud just nu.
Vet du vad. Det här är för viktigt.
Vi borde ha Cyrus här också.
Prata igenom det.
Det kommer att hänga ut honom helt.
Han får panikångest.
- Vi kommer att ha kul på bröllopet. - Säkert?
Ja.
Det är okej.
Cyrus, det är jag.
- Mår du bra? - Om jag mår bra?
- Ja. - Vad gör du i mitt rum?
Jag vill prata med dig.
Jag förstår varför du vill vara med på bröllopet imorgon.
Bröllopet är viktigt för mig.
Min ex-fru betyder mycket för mig.
Du och jag jävlas med varandra...
och det här är ett perfekt tillfälle att sabba för mig och din mamma.
Håller med.
Men hör nu noga på.
Vet du hur det känns att bli slagen medvetslös?
Om jag så mycket som anar att du ställer till med nåt jävelskap...
eller bara tänker på att hitta på nåt, klipper jag till dig.
Har du förstått?
- Ja. - Bra.
Då ser vi till att ha kul på bröllopet imorgon.
- Läget, Roger? - Vad snygg du är!
Tack.
Du vet att det här är viktigt för John, va?
Ja.
Okej.
Jag väljer dig att bli min.
Att leva och skratta med dig.
Att stå vid din sida och somna i din famn.
Att vara ditt hjärtas glädje och din själs näring.
Att alltid ta fram det bästa i dig.
Jamie och Tim, ta varandras händer och säg efter mig.
Jag, Jamie, tager dig, Tim-
till min äkta make-
att älska och ära-
i nöd och lust-
Jag är här.
Vadå?
Cyrus, är du full?
Hur kunde du bli full så fort?
Jag såg nog hur du såg på henne, John.
Du kommer aldrig nånsin att kunna gifta dig med henne.
Hör på nu.
Innan du skämmer ut dig...
ringer jag efter en taxi och skickar hem dig, du är full.
Håll dig borta från min mamma.
Vad sa jag i går kväll?
- Gör inte så här! - Hon är allt jag har, gift er inte!
- Lägg av! - Du får inte ta henne ifrån mig!
- Lugna dig, för helvete! - Du får fan inte slå mig, John!
- Skärp dig, för helvete! - Försvinn från oss!
Dra åt helvete, hon är ju allt jag har!
Stick, John! Försvinn, bara!
- Lämna oss ifred! - Kyl av dig med lite vatten!
- Lägg av! - Låt oss vara!
- Lägg av nu! - Sluta!
Vad gör ni?
- Sluta! - Jag har inte gjort nånting!
- Sluta! - Är du helt från vettet?
- Sluta nu! - Han slog mig.
- Slog du honom? - Han hoppade på mig på muggen!
Slog du honom?
Han slog mig.
Öppna ögonen, Molly.
Han blev helt galen inne på muggen.
Den delen såg jag inte.
- Jag visste inte ens om det. - Så vad trodde du, då?
- Trodde du att jag plötsligt- - Jag trodde ingenting.
Hoppade på Cyrus och gav honom stryk?
- Hur kan du tro det om mig? - Jag bara reagerade.
Jag såg min son skadad på golvet.
Från vår första stund...
bestämde din son sig för att skilja oss åt.
För varje steg jag tog, varje initiativ jag tog...
varje gång jag försökte vara bussig mot honom, stängde han av mig.
Han avskyr mig, Molly.
- Han hatar mig. - Han har det tufft just nu.
Han har det inte tufft just nu.
Din son hatar mig.
Jag måste erkänna att jag, fan, hatar honom också.
Finns det inget mellan oss som...
är värt att vara rädd om?
Du och jag-
Vi har nånting.
Och det är sällsyn.
Det är så länge sen...
som jag kände sån närhet som till dig.
Men jag är inte beredd...
att satsa allt och hoppas att det ska funka.
För att om två år upptäcka att det inte funkar...
och ni två har varandra...
och jag är ensam igen.
Jag tycker att vi har nånting stort tillsammans-
Och han kommer att förstöra det.
Så ligger det alltså till.
Jag är ledsen.
Jag har tänkt på oss och...
det känns som om jag inte insett vissa saker i vår relation.
Jag känner att jag har gjort dig en otjänst...
med det sätt jag har uppfostrat dig på.
Jag är så stolt över det vi har och vår närhet.
Det finns väl ingen anledning...
att må dåligt av det.
Vi har svårt...
att låta andra...
vara ihop med oss...
och det är inte hälsosamt.
Du får inte tro att jag...
vill att du ska vara ensam eller olycklig för alltid.
Jag vill att du ska hitta nån att vara tillsammans med.
Men jag vet också att John inte är den personen.
ATT HYRA
Det händer en massa saker p.g.a. det här.
Jag vet hur det var med skorna.
Vem bryr sig om skor?
- Det var så dumt, skor! - Jag bryr mig inte om skorna.
Men jag bryr mig om att du ljuger för mig.
Förr kändes det som att du och jag hade nåt speciellt, och nu...
är det som om...
du struntar i mig.
Ingen kommer att...
ta din plats.
Nånsin.
Jag är glad att han är borta.
Jag är inte lycklig just nu.
Vad vill du?
Jag vill att du kommer tillbaka och bor med oss.
Driver du med mig?
Åk hem, Cyrus!
- Det är inte samma sak längre! - Inte samma sak?
- Hon är deprimerad! - För att du förstörde det, ja!
Hon saknar dig, John! Och du älskar henne!
Jag vet!
Vi hade nåt fint, och du förstörde alltihop!
Snälla John, lyssna på mig och bestäm dig sen.
Jag kan flytta, jag gör precis vad du vill.
Straffa inte henne för att jag inte är klok.
- Det är ju inte hennes fel. - Nej, det är det inte!
Det är inte hennes fel, det är ditt fel!
Ta och lev med det, din jävla skithög!
Det är ditt fel att jag bor ensam i den här sunkiga lägenheten.
Du är en liten jävla lögnhals och en skitstövel!
Stick åt helvete!
Försvinn!
Är du kvar?
Flytta på dig.
Jag måste fråga en sak.
Var panikångesten äkta eller fejkad?
Först var det på riktigt, men sen...
fejkade jag ibland för att få lite medlidande av Molly.
Jag tog med en sak till dig.
Den är mixad, men det är ingen master.
Den är inte färdig.
ISOTOPER EN STUDIE AV TVÅ & TRE
Jag tror att jag är en riktigt jävla knäpp dysfunktionell typ, John.
Du har gjort en massa knäppa saker.
Men jag har också skuld i det.
Hur blev du fri från dina panikattacker?
Jag har aldrig haft några.
Jag hittade på dem för att bli av med dig.
Det var ju krig då.
Jag var desperat och måste hitta på nåt.
Du ville ju knuffa ut mig.
Du är bra, John.
Du är också bra.
Skulle du-
Skulle du kunna köra hem mig?
Okej. Är mamma hemma?
Nej.
Okej, för-
Jag vet inte-
Jag kan nog inte prata med henne riktigt än.
Jag släpper av dig här, om det är okej.
Ja.
- Tack för skjutsen. - Varsågod.
Det finns lite grejor som är dina i garaget.
Jag hämtar dem.
På en gång?
Ja, jag kommer strax.
Översättning: Eva Söderqvist