www.HoundDawgs.org
ET STED I ATLANTEN FOR MANGE ÅR SIDEN
Historier begynder altid med, at en dumrian siger:
"Der var en gang..." eller "Det siges at..." Har I bemærket det?
Far sagde altid, at de fleste historier er opdigtede -
- og som regel ikke starter der, hvor man regner med.
I virkeligheden begynder de en helt almindelig dag...
...med en almindelig person.
HVIS DU FINDER DENNE, ER JEG DØD.
SEND DEN TIL FØLGENDE ADRESSE
Det her er sådan en historie.
Penny? Skat?
- Har du set mine brune hyttesko? - Ja.
- Hvor er de? - Jeg har smidt dem ud.
- Okay... Hvorfor det? - Det var brune hyttesko.
- Hvad skal jeg have på på arbejde? - Kig under sengen.
Hvad er det her?
Hvad synes du?
- Jeg kan ikke have lilla kondisko på. - De er magentafarvede.
Tro mig, de er moderne.
- Er de? - Prøv noget nyt, Henry.
Du kunne godt bruge lidt stil.
- Arbejder du sent i aften? - Det kommer an på så meget.
Hvis kunden kan lide mit design, vil Wendell nok sætte mig i gang straks.
Hvis de hader det, er det pinligt.
Jeg ved det ikke. Jeg føler mig ret presset.
Du skal ikke være nervøs, de vil elske det.
Jeg er så stolt af dig.
Hvis du har ret, stiger jeg i løn. Så kan vi købe det nye køkken.
Eller du kan tage mig med på den rejse, du lovede.
- Vi gør det næste måned. - Næste måned dur ikke, Henry.
Nej, det er sandt.
Selvfølgelig.
Har du set den pige, der roder i vores skrald?
- Hvilken pige? - Hun er omkring 15 år.
Hun ser ret sej ud. Hun har rodet i vores skrald i flere uger.
Jeg bør måske tale med hende.
- Hjælp hende, hvis du ser hende. - Har du set min...?
- Lov mig det. - Jeg lover det.
- Har du set min...? - På hylden.
- Skal vi spise frokost sammen? - Jeg skal spise frokost med min mor.
- Bagefter skal jeg hen til dr Parker. - Julia? Hvornår mødtes I sidst?
Vi har sendt sure mails, men for to måneder siden måske.
Skal jeg tage med? Vi kan ride stormen af sammen.
Der er ingen grund til, at vi begge udsættes for det. Hun aflyser nok.
- Jeg elsker dig. Vi ses. - Nej, kom og giv mig et kys.
Ja... Undskyld.
- Skat, døren er låst. - Hvad er kodeordet?
Kom nu, jeg kommer for sent, og jeg er allerede nervøs.
Vær nu ikke dum. Kan du se det her?
Der er mine læber. På tre. Luk øjnene.
Er de lukkede?
Okay.
En.
To.
Tre.
- Jeg elsker dig, men du er lidt skør. - Jeg har da ikke lilla kondisko på.
- Vi ses senere. - Farvel.
Ja, Henry var en almindelig arbejder. Ni til fem, betale regninger...
Han havde en plan hver dag.
Han vidste, hvordan den ville forløbe, fra start til slut.
Han havde ingen grund til at tro, at denne dag ikke ville være som resten.
At denne dag ville blive anderledes.
EN SKØNNE DAG ER DET HER OS
FAT MOD
For helvede!
- De kan ikke lide det? - Værre end det.
De elsker det. De elsker det!
Hvis jeg ikke gør dig til partner, er der nogen andre, der gør.
Når kontrakten er underskrevet, ordner vi papirerne.
- Godt arbejde, Henry! - Tak.
Interessante sko...
Min kone købte dem til mig. De er magentafarvede.
Far var sømand. Han sagde, at vinden er som en vild hest.
Man kan ikke tæmme den. Det er dens natur.
På hver tur kan man være sikker på, at vinden blæser en ud af kurs.
Det er bare et spørgsmål om tid.
Før eller siden kommer vi alle ud af kurs.
Undskyld, jeg bliver nødt til at tage den her.
Hallo?
- Det er mig. - Og når man gør...
...behøver man ikke være bange.
Man må bare tro på, at man finder kursen igen.
Det ser dejligt ud.
Penny! Hvad laver...?
Hun kan godt lide regnen.
Et øjeblik. -Skat, hvad laver du?
Ridser du i træet? Vi har jo ikke købt huset endnu.
- Kan du ikke se det? - Initialerne? Jo.
Nej, dit fjols.
Resten af vores liv.
Jeg beklager deres tab, men der står ikke rejer på bestillingen.
- Men jeg bestilte dem. - Jeg forstår, men det står ikke på...
Nej, jeg tror ikke, du forstår det.
Hvordan kan du forstå det? Du har ikke mistet din datter -
- og hele dit liv. Du har bare mistet rejerne.
Jeg foreslår, at du tager telefonen og finder de åndssvage rejer til mig!
Lyder det som en plan? Tak.
Man kan ikke have en reception uden rejer.
Henry?
Hej, Henry. Jeg er dr Melvin. Din svigermor Julia bad mig komme.
Det gør mig virkelig ondt.
Flot urne. Jeg har aldrig set noget lignende.
Jeg har selv designet den.
Jeg skitserede den. Jeg havde ikke tid til at genskabe den digitalt.
Du må have mig undskyldt.
- Er der ingen croissanter? - Nej.
Mr Herschel?
Tak, fordi I kom.
Pascal og jeg har kun arbejdet for dig i en måned.
Hvad vi end havde tænkt os at sige, ville lyde dumt -
- så vi købte det her.
Er det cannabis?
Nej, pot.
Jeg ryger det ikke selv, men min far får det for grøn stær.
- Undskyld? - Han taler ikke engelsk.
- Det kan jeg forstå. Jeg... - Pascal.
- Tak, Pascal. -Tak...? - Dumbass.
- Dumbass? - Det hedder jeg.
Det er rigtigt.
Satans!
Satans.
Hej.
Er det dit skab?
Ja, vi renoverer.
- Det var et badeværelse før. - Vil du beholde det?
Lad være med at smide det ud. Jeg kommer tilbage og henter det.
Okay.
- Du, er alt okay? - Ja.
Jeg mener... Nej.
Nej.
Undskyld. Du minder mig bare om en person.
Det er fint nok.
Sæt fingeren over hullet, inhaler og fjern den igen.
Det er ret let.
Tak.
Du? Flotte kondisko.
Kom så.
Okay, vælg en film. Hvilken som helst.
- En som jeg vil se? - Ja.
Hvilken en vil du helst se?
- Jeg vil se den øverste. - Den her? Du ved godt hvilken en.
- Hvad er det her? - Det er kung-fu tirsdag.
- Er det en ting? - Nu er det.
- Jeg bestemmer ikke noget, vel? - Nej.
Okay.
- Okay. Er du klar? - Ja.
- Det er altså et tema? - Ja, hver tirsdag. For evigt.
Far sagde altid, at havet er et ensomt sted.
Når man har været ude i flere uger, kan man mærke ensomheden.
Den er ligesom et vægtlod på hjertet.
Jeg tror, han mente, at vi ikke skal være alene på vores rejser.
Vi har brug for, at andre ved, at vi lever og betyder noget.
- Godmorgen, Wendell. - Godmorgen.
Du godeste! Henry.
Hallo...
Godmorgen.
Henry, der findes et japansk ordsprog.
"Den sårede koi-fisk kan ikke passe på sine gæller" -
- "hvis den prøver at gemme sig væk hos den elskværdige tanggud."
Forstår du, hvad det betyder?
Er jeg koi-fisken?
Henry.
Jeg ved godt, at du sørger. Det, der skete, var helt...
Men det her er den største kunde vores firma nogensinde har haft.
Vi har mulighed for at forvandle byen.
Jeg synes, du skal tage lidt ferie, så du kommer i balance.
Tag en uge eller to.
Du kan ikke traske rundt i dit nattøj her.
Det forstår du godt, ikke?
Henry, er du der?
Som du ved, har vi en familiegrav på kirkegården...
...hvor hver eneste Mureaux er blevet begravet i 200 år.
Du bestemmer selvfølgelig -
- men jeg synes ikke, Penny bør ligge i en æske.
Jeg efterlod også nogle forslag til dødsannoncer.
Jeg tænkte, at du havde brug for hjælp. Ring, når du hører det her.
Du godeste! Skal du smyge dig ind på folk sådan?
- Jeg kunne have brugt taseren. - Kan du huske mig... Har du en taser?
- Lad mig hjælpe dig. - Nej, jeg gør det! Sådan er reglerne.
- Man bærer sit eget lort. - Hvilke regler?
Hvad skal du med alt det skrammel?
- Jeg bygger noget. - Gør du? Jeg er arkitekt.
Måske kan jeg hjælpe dig. Alle har brug for hjælp.
Ikke jeg. Tak for skramlet.
- Jeg har lovet... - Du er vel ikke pervers?
- Skal I ikke have et skilt udenfor? - Jeg er ikke pervers.
Lad os starte forfra. Jeg hedder Henry. Hvad hedder du?
- Hvorfor? - Så jeg ved, hvad jeg skal kalde dig.
- Du kan kalde mig Oprah. - Oprah?
Fint. Oprah, jeg vil gerne hjælpe dig.
Jeg har ikke brug for hjælp, men tak for tilbuddet. Jeg beklager.
Held og lykke.
Kom så.
BLANKET TIL DØDSANNONCE
- Bonjour. - Hej, chef.
Mrs Herschel sagde altid, at vi skulle forsyne os selv.
Pascal har tre unger, og jeg har bændelorm.
Det er fint. Tag endelig for jer.
- Hvad er det for en liste? - Det er...
Det er ingenting.
Har I set teenagepigen, der går rundt i kvarteret og roder i skrald?
Hvad?
Selvfølgelig! Pigen med cyklen og hunden.
Hvad hedder hun?
Hun sagde, at hun hed Oprah -
- men det sagde hun nok bare, fordi hun tror, jeg er pervers.
Perverse mænd har overskæg. Det ved alle.
Hav en god dag.
Henry? Henry, er du der?
Som du ved, sidder jeg i bestyrelsen for NOLA -
- og jeg skal være vært til et arrangement i aften. Du må komme.
Kokken Robaire står for maden.
Kom klokken syv. Tag smoking på.
Så får vi mulighed for at diskutere alternativer for Penny.
Ring til mig.
Vi er færdige for i dag.
Har I set pigen, vi talte om tidligere?
Nej.
- Hvad sagde han? - Han ved, hvor Oprah bor.
Hvorfor sagde du ikke det før?
Kan du vise mig, hvor det er?
- Jeg hopper over. - Det er en dum idé.
Tag det roligt, jeg kommer om lidt.
Ja.
"Hvis du finder denne, er jeg død."
"Send den til 234 Ransom Lane, New Orleans, Louisiana. Tak."
"1. September 2008."
"Satte sejl i dag. Første gang jeg sagde farvel til fastlandet" -
- "i ti lange år."
"Det bliver det mest givende, jeg nogensinde har gjort."
"Jeg er bange, men det er normalt, når man gør noget enestående."
"20. September. I dag regnede det i næsten en time."
"Jeg kunne samle nogle kopper regn. Jeg er utroligt svag."
"Jeg har hverken set land eller fugle i flere dage."
"8. Oktober. I morges kom de igen."
"Jeg er ikke den eneste, der sulter herude."
"15. Oktober."
"Et kraftigt uvejr. Djævlen er kommet."
Fandens!
Nej, nej, nej.
Fandens!
- Gå ikke derind! - Rør mig ikke!
- Hvad har du gjort? - Det var et uheld. Jeg...
- Det skal nok gå. - Du skal forsvinde herfra. Forsvind!
Henry?
Henry, jeg ved, at du er derinde.
Henry, glemte du arrangementet? Du skulle have siddet ved mit bord.
Du kan vel åbne? Jeg vil bare tale.
Jeg tog nogle krebs med. Jeg sætter dem på verandaen.
Okay. - Fandens.
Far sagde, at man skal have et kompas med på hver rejse.
Så ved man, hvor man er på vej hen, og hvor man har været.
Hvis man ikke har noget, ender man med at drive -
- og så må man håbe, at nogen kan vise en vejen hjem.
- Godmorgen, perverse mand. - Jeg er ikke pervers.
Du narrer mig ikke, fordi du har barberet overskægget af. Hvor er den?
Her.
- Vent... Kan vi ikke tale lidt? - Nej! Du brændte mit skur ned.
- Det var et uheld. - Det var alt, jeg havde!
- Ved du, hvor lang tid det tog... - At bygge en tømmerflåde?
Vent...
Flyt jer!
Bare rolig. Jeg kommer om lidt.
- Det var Oprah. - Vent!
- Hvorfor bygger du en flåde? - Skrid ad helvede til.
Jeg har skitserne her.
Jeg skitserede dem, som jeg huskede dem. Jeg har masser af idéer.
Du kan bruge min baghave. Det er min skyld, lad mig hjælpe dig.
- Glem det! - Stop engang.
Du kender mig ikke, og man skal være forsigtig med fremmede, men jeg...
Jeg tror, at jeg er bestemt til at hjælpe dig.
Beklager.
- Hvad er det her? - Hvad tror du?
Jeg mistede mit værktøj i branden.
- Det var et uheld. - Jeg er ligeglad.
Jeg lovede din far at passe på dig -
- men du er ikke det bidrag, jeg får, værd.
I morgen tager du bussen til Biloxi.
Din faster må sørge for dig.
Lad os få en ting på det rene. Jeg gør det ikke, fordi jeg kan lide dig.
- Ahab og jeg har intet andet valg. - Jeg forstår.
Hvis du piller ved mine ting, tæver jeg dig.
- Lov mig det. - Det lover jeg.
- Der er et gæsteværelse ovenpå. - Jeg sover i baghaven.
Tak.
Far sagde altid, at få historier begynder der, hvor man regner med.
Historien om Henry begyndte den 28. April 1947.
Der sejlede Thor Heyerdahl fra Peru til Tuamotu-øerne på en tømmerflåde.
Han blev den første, der krydsede Stillehavet på en flåde i 700 år.
Hans mest kendte citat er:
Fremgang er menneskets evne til at gøre det lette svært.
Nogle år senere døde han af en hjernetumor.
Jeg synes, det var ret vildt.
RØVHUL
Den lille satan!
Min baghave er fyldt med skrammel. Jeg har ikke set hende i to dage.
Jeg mener... Det er farligt for unge piger at være ude om natten.
Hun virker ret sej. Hun leder nok efter mere skrammel.
Hun burde tage hen til Pascal. Han har masser af skrammel.
Dumbass!
- Jeg bliver nødt til at løbe. - Okay, farvel.
HVORDAN TILBEREDER MAN MARIHUANA
Nu skal du få en godbid, Ahab.
Ahab.
Du har rørt ved mine ting. Hvorfor sover Ahab?
- Han er måske træt. - Den hopper jeg ikke på.
Hvad laver du?
Der! Du blinkede.
- Nej, jeg gjorde ikke. - Du er nervøs over noget.
Herovre, måske?
- Hvad er det her? - Ingenting.
- Bare en gryderet, jeg har lavet. - Jaså?
- Så spiser jeg lidt af den. - Nej! Du vil ikke kunne lide den.
Den er glutenfri.
Den er lækker.
Enten spiser du resten af den, ellers gør jeg.
Okay...
Jeg har et spørgsmål. Hvad har du imod mig?
Jeg har ikke mere imod dig, end jeg har imod alle andre.
- Det er et ikke-svar. - Hvad er et ikke-svar?
- Vil du vide, hvad jeg tror? - Nej.
Jeg fortæller det alligevel. Du har aldrig fået hjælp til noget.
- Derfor stoler du ikke på folk. - Tak, dr Phil.
- Tager jeg fejl? - Du er temmelig langt ude.
Siger en pige, der bygger en tømmerflåde af skrammel.
Åbn!
Men helt seriøst... Hvor vil du tage hen med den?
Helt seriøst... Hold din kæft.
Fortæl mig om manden i dagbogen. Klarede han den? Døde han?
Bliv ved med at spise.
Du skal af sted, før passatvinden ændrer ækvatorialstrømmen.
- Ja, og hvad så? - Blev du ikke imponeret?
Internet plus hjerne er lig med svar.
Jeg har lavet en liste over alle dine ting.
- Jeg vidste det. - Vi mangler stadig alt det her.
- Vi? - Ja, du og jeg og...
- Hvad hedder hunden? - Ahab.
Du, jeg og Ahab. Her er det, vi skal...
Ahab...
Vi skal bruge det her, så tømmerflåden bliver mere dygtig.
Sødygtig, altså. Det er vist et ord.
Hvorfor tror du, at jeg vil lade dig hjælpe mig?
Fordi.
- Det er et ikke-svar. - Ja, du lærer hurtigt.
Det her er lækkert.
Jeg skal tisse nu.
Spis ikke af gryden, unge dame. Det er en gryderet for hunde.
Hvad nu?
Du?
Gulvet angreb mig.
Undskyld, at jeg løj om gryderetten, pige. Jeg er ikke pervers.
Mildred. Jeg hedder Mildred.
Men det er grimt, så du kan kalde mig Millie.
Mildred? Okay...
Millie.
Det siges, at en almindelig blikkenslager fra Montauk -
- der hed William Willis, troede han kunne tale med sin kone.
Ved tankens kraft. Det kaldes vist telemetri.
En dag, da han sad og så fjernsyn...
...fik han en tosset idé.
Han tog sin dagbog og begyndte at tegne. Han vidste ikke hvorfor.
Nogle uger senere satte han sejl på sin egen tømmerflåde.
Præcis som ham Thor-fyren.
Han kom halvvejs til Sydamerika helt alene.
Han overlevede sol og tørst -
- og han havde kun ferskner og tomater at spise.
Efter næsten to måneder nåede han sit mål.
Han fandt det, han ledte efter.
I det øjeblik, da han indså, at det ville lykkes...
...var der kun en person i hele verden, der vidste, hvad han tænkte.
67 % af alle dødsfald sker, når ingen kigger.
Det læste jeg engang i en bog.
FORSVUNDET MILLIE PEARLMAN
Med støtte fra borgmesteren og byrådet -
- kommer det her projekt til at forvandle hele vores by.
Hallo?
Du har vel ikke glemt det første spadestik i dag?
- Hvor er du, Henry? - Kan du huske det med gællerne?
- Jeg er ved at pleje dem. - Henry, jeg føler med dig.
Men du sætter hele projektet over styr.
Du må fokusere og tage på arbejde!
- Ja, du har ret. - Ja, det har jeg.
- Jeg skal bruge en ladvogn. - Hvorfor?
Jeg kan bede Pascal og Dumbass om at hjælpe mig.
- Henry, hvad taler du om? - Jeg er ved at bygge en tømmerflåde.
En tømmerflåde?
De flyder, selv om de går i stykker, især hvis vi bruger skrammel.
Der findes et gammelt japansk ordsprog.
"Når den ædle karpe har mistet sin yngel..."
Tak, Wendell. Jeg begynder med det samme. Farvel.
Henry, du hørte ikke slutningen. - Fandens også.
Drenge!
Drenge, vi har et nyt projekt.
- Hvad er det...? - Skrammel.
Nej, det er en tømmerflåde.
Kom så.
- Se. - Hvad er det?
Jeg byttede min Volvo til den her. Sejt, ikke?
- Hvem er de? - Jeg hedder Dumbass.
Hop ind. Kom nu. Vær ikke en bangebuks.
Hvor skal vi hen?
Hvad gør vi nu?
- Hvad laver vi her? - Shopper.
Vi skal have tømmerflåden i vandet, inden orkansæsonen.
Vi har travlt. Det tager tid at samle skrammel.
Lad os gøre det hele på en gang. Kom.
Vi deler os op. - Pascal, kom med mig.
- Undskyld det med pistolen forleden. - Det er okay.
- Du bygger altså en tømmerflåde. - Ja.
- Sådan en har jeg aldrig bygget før. - Må jeg spørge dig om noget?
Hvad synes du om Henry?
Han virker underlig, som om han ikke er helt normal.
Det er nok, fordi han mistede sin kone i forrige måned.
I en bilulykke. Hun var vist kunstner.
Hun lavede beigneter til os hver morgen.
Hun strålede, som visse mennesker gør.
Hun mindede om dig. Du er ligesom en orkan.
En orkan?
- Hvorfor bliver du kaldt Dumbass? - Det kalder min far mig.
Han var i søværnet. Han fik en medalje.
Sammenlignet med ham er jeg ingenting.
Det passer ikke.
- Han lyder som en idiot. - Han er min far.
Familie. Han kunne ikke vælge mig og omvendt.
Hallo! Herhenne!
- Hvad er det? - Pontoner.
En tømmerflåde skal kunne flyde. De er perfekte.
- Skal vi vente, til de flyder herind? - Nej, de sidder fast under prammen.
Vi binder et reb mellem dem og jollen og trækker dem ind.
- Millie, hvad laver du? - Jeg henter stolperne.
Hvor skal hun hen?
Et øjeblik. Jag har noget tøj, du kan bruge.
- Hvor er den kasse? - Kan jeg ikke tage det her?
Nej!
Det vil du ikke have.
Jeg har noget, der er meget bedre.
- Hvordan går det? - Jeg ligner en idiot.
Så slemt er det sikkert ikke.
Se dig lige...
Sådan... Det er perfekt.
Det var mit halloweenkostume i... femte klasse.
- Det er grimt. - Men tørt.
- Spillede du overhovedet baseball? - Ja, en slags. Jeg spillede rundbold.
- Jeg var catcher. - Catcher?
I rundbold?
- Flot vugge. - Tak.
- Har du designet den? - Nej, vi var i gang med at renovere.
Har du ikke noget andet tøj med hjemmefra?
Det er ikke mit hjem. Min farbror bor der.
Jeg havde ikke meget at tage med.
Hvor er dine forældre?
Det bliver koldt derude i nat. Hvis du vil sove på gæsteværelset...
Tak for tøjet.
Jeg har varm kakao.
Fjols.
Og skumfiduser!
Jeg løj om skumfiduserne. Det her er alt, jeg har.
- Det var jeg ikke klar over. - Det er okay. De her er gode nok.
Min kone...
Det var en af hendes laster.
Azorerne.
Hvad?
Det er der, jeg skal hen.
Hvis du fortæller det til nogen...
- Hvorfor Azorerne? - Hvorfor ikke?
- Det er et ikke-svar. - Det er et ikke-svar.
Jeg spørger kun, fordi det ligger langt væk, og du er kun...
- ...omkring 13 år. - Jeg er 16.
Amelia Earhart var yngre end jeg, da hun begyndte at flyve.
Ja, men hun styrtede ned i havet.
Hvad så? Det er sværere at flyve end at flyde.
Det har du ret i.
Har du aldrig villet gøre noget enestående?
Du er helt alene derude. Er det ikke en skræmmende tanke?
Jeg har været alene næsten hele mit liv.
Synes du, det er en skræmmende tanke at være alene?
Ja.
Ja, det synes jeg.
Men du er en tøsedreng.
Var det en dreng eller en pige?
Jeg ved det ikke.
Vi ville vente med at finde ud af.
Men jeg kan forestille mig, at hun spurgte.
Hun har sikkert vidst det uden at fortælle det til mig.
Det ville slet ikke overraske mig.
Det håber jeg, hun gjorde.
Tak for den varme kakao.
Det var så lidt.
REJS TIL AZORERNE
Det siges, at David Pearlman, en forsikringsmand fra New Orleans -
- ville købe en Mars til sin datter... da hans kone døde.
Eller også var det en Butterfinger.
Hans datter var med, da han spredte hendes aske og sagde farvel -
- men han nægtede at sige det.
David elskede havet.
En dag, da han gik i strandkanten med sin lille pige...
...fandt han en flaske, der var skyllet op på bredden.
Indeni lå en velkendt dagbog, der ville forandre begge deres liv.
Lov mig, at du finder mig, når du bliver ældre.
- Du kan finde mig her. - Hun var der, da han rejste...
...men ikke, da hendes far mødte djævlen på havet.
Det var ingen.
Men det gør ikke noget.
Det her handler ikke om dem, der døde.
Det handler om dem, der var så uheldige at skulle leve uden dem.
Nogle forsøger at klamre sig til minderne, andre prøver at glemme.
Ingen af delene virker.
Når der er gået tilstrækkelig lang tid, er man et andet menneske.
Julia... Hvad laver du her?
Henry...
Sikke du ser ud. Hvad har du lavet i de sidste tre uger?
Wendell ville fyre dig. Jeg mindede ham om, hvordan de fik projektet.
- Han nævnte noget om at bygge en båd. - Jeg har aldrig sagt noget om en båd.
Godt! For han blev ved med at tale om det.
Det er en tømmerflåde. Jeg er ved at bygge en tømmerflåde.
- Det var nok det, han mente. - Tager du stoffer?
Nej! Det er nok ude af kroppen nu.
Henry, jeg er bekymret for dig.
- Hvad var det? - Jeg kunne ikke høre noget.
Kan du ikke komme tilbage senere?
Hvad i alverden er det?
- Er det tømmerflåden, du talte om? - Ja.
Du har det ikke godt. Jeg går ikke, før du går med til at tale med nogen.
Ja! Jeg burde tale med nogen.
Det er godt at høre. Jeg vil bare gerne have, at du får det bedre.
- Jeg har det allerede bedre. - Godt!
Hvem vinker du til?
Ikke nogen. Kom, vi har meget at gøre.
Kom nu.
Jeg er faktisk ikke skør.
Jeg har det fint. Jeg tror, Julias bekymring er ubegrundet.
Hvorfor tror du, at jeg synes, du er skør?
Julia har sikkert fortalt dig om tømmerflåden.
Jeg ved, hvordan det lyder. Totalt langt ude!
At bygge en tømmerflåde med en 16-årig kort efter ens kones død...
- Det må lyde helt sindssygt. - Gør det?
Hvad ville du ønske, at jeg sagde?
Noget i stil med "løs dine følelsesmæssige problemer".
Eller "accepter at dit liv er forandret".
"Hvorfor helvede bygger du en tømmerflåde, din tosse?"
Det er ikke mig, der bygger tømmerflåden, Henry. Det gør du.
Okay, vi er færdige.
- Henry... - Der er ikke noget galt med mig!
Jeg har det fint.
- Må jeg spørge dig om noget, Henry? - Ja.
Jeg hørte om noget, der sker uden for deltaet.
Der, hvor vandet fra gårdene nordpå møder havet. Ved du, hvor det er?
Det vand indeholder en masse pesticider.
- Det her kommer ikke til at fungere. - Når giften når havet...
...suger det ilten ud af havet, så fiskene i havet drukner.
Det kaldes for "fænomen". Det siges, at fiskene hopper op i luften -
- for at komme op af vandet for at overleve.
Jeg har tænkt mig at tage hen og se det.
- Hvad synes du? - Om hvad?
Glem det.
Det her træ dur ikke. Det er råddent.
Den hund...
Den vil gøre alt for hende.
Jeg kan godt lide at bygge tømmerflåden... Sjovere en gipsvægge.
...men jeg undrer mig over, hvorfor du gør det her.
Hvis hun begiver sig af sted, kommer hun til at dø.
Det er præcis det, jeg mener.
- Millie! - Herinde.
Det går ikke. Lad mig købe træet og...
Hvad laver du?
- Hvad laver du? - For fanden!
- Rør ikke ved mine ting! - Undskyld. Jeg skal nok rydde det op.
Du skældte mig ud, fordi jeg rørte ved dine ting...
Hvorfor bygger du den tømmerflåde? Du ender med at dø.
Du er kun et forbandet barn!
Millie?
De havde ingen mintchokoladeis. Helt utroligt.
Jeg købte chokoladeis, grøn karamelfarve og mintpastiller -
- så laver vi selv smagen. Hvad siger du til det?
Det er vist lige meget, hvad du synes? - Jeg tror, det bliver godt.
Er jeg ved at blive skør?
Hele verden er skør.
Langt ude.
- Henry, du behøver ikke gøre det her. - Det er okay. Det her er noget godt.
Se? Nu har vi alt det træ, vi skal bruge.
- Nu skal vi bare bruge flere hænder. - Hvad med dine tre drenge?
Hvad nu?
- Bær de der billeder væk. - Okay.
Ja... Der ser godt ud. Nu mangler vi bare en mast.
- Ved du, hvad du gør? - Overhovedet ikke.
Fortsæt.
Træk.
Næsten oppe.
- Den er på plads. - Godt.
Godt.
- Er du vågen? - Nej.
Nu varer det ikke længe -
- før du sejler af sted.
Det er planen.
Jeg vil gerne undskylde...
...min opførsel den anden dag.
Vi bliver allesammen vrede en gang i mellem.
En ting til...
Tag hen og se de hoppende fisk, du talte om.
Det må være et specielt syn.
Okay, kør.
Hvad siger I så?
Henry?
Du milde.
- Må jeg sætte mig? - Ja, selvfølgelig.
Det føles, som om vi burde fejre det.
Det er en skam, at Ahab og jeg spiste alt vores pot.
Der bliver snart bygget et lejlighedskompleks her.
Mit firma fik til opgave at genskabe byen.
Jeg kan godt lide det, som det er.
Gamle både, træet...
Min far tog med mig herned for at fiske, da jeg var lille.
Nogle gange er ting bedre, når de ikke er perfekte.
Jeg tog fejl med hensyn til dig.
- Hvad mener du? - Du er ikke pervers.
Det er jeg glad for, at du har indset.
Der er bare aldrig nogen, der har kunnet lide mig før.
Ikke siden min far rejste.
Er det derfor, du gør det?
- Hvis ikke, er det fint. Jeg... - Det kan jeg.
Jeg kan godt lide dig.
Jeg så æsken på hylden.
Ligger hun i den?
Hvordan var hun?
Hun var mange ting.
Fotograf, dårlig billedhugger, elendig i et køkken...
- Hun var klovn. - Klovn?
Til børnefødselsdage.
Hun opdigtede historier om, hvordan vi mødtes.
Folk i kvarteret troede i årevis, at vi havde været spioner.
Hun var altid i gang med... alle mulige besynderlige ting.
Da vi mødtes, faldt hun af cyklen lige foran mig.
Jeg kørte hende på hospitalet. Hun bad dem om at tage et billede af os -
- hvis hun skulle få hukommelsestab. Hun var...
Hun var ret vild.
Ligesom en orkan?
Ja, det kan man godt side.
Hun lyder sej.
Det var hun.
Kan vi ikke blive siddende her lidt?
Jo.
Det siges, at hele livet passerer revy, inden man dør.
Det passer ikke.
De fleste har kun tid til at tænke på et par enkelte ting.
Penny tænkte kun på en ting.
Satans.
- Hvem er hun? - Hun hedder Millie.
- Hun er meldt savnet. - Nej, hun sover i bilen.
- Hvor er hendes forældre? - Væk, tror jeg.
- Hvor gammel er hun? - 16.
- Du godeste! Har du og hun... - Nej! Naturligvis ikke!
- Jeg hjælper hende. - Med hvad?
- Vi bygger en tømmerflåde. - Jamen, du er jo gået fra forstanden.
Julia, for første gang i lang tid, har jeg det faktisk godt.
Du har det godt? Du stinker som en hjemløs, huset er et stort kaos...
- ...og du mister snart dit job. - Jeg er ligeglad.
- Det her er vanvid! - Nej, du tager fejl. Det er det ikke!
Penny ville have elsket at bygge tømmerflåden med os.
Hun håbede altid, at jeg ville gøre noget tosset. Noget skørt.
Tillykke! Det lykkedes for dig.
Hun ønskede, at du ville elske hende for den, hun var.
Ikke for den, du ville have, at hun skulle være.
- Er du Millie? - Ja.
Det gør mig ondt med din datter.
- Kendte du hende? - Nej.
Men jeg ved, hvordan det er at miste mennesker, man elsker.
Min mor døde, da jeg var lille, og min far gjorde sit bedste.
Det eneste, Henry har gjort, er at hjælpe mig.
Og nu vil jeg hjælpe ham. Jeg rejser i morgen -
- og jeg har tænkt mig at tage Penny med.
Jeg tror, hun ville synes om det.
Ja, det ville hun.
Vi er ikke blevet skøre.
Vi er bare faret lidt vild.
Har du aldrig haft det sådan?
Hun var...
Ring til mig, når du er færdig med dødsannoncen.
EN GANG TROEDE JEG PÅ SEKS UMULIGE TING. LEWIS CARROLL
- Hvad er der galt? - Ingenting.
Er du bange? Vil du stadig gøre det her?
Henry, var det alt?
Lad mig tjekke.
GRAVID KVINDE TRAGISK FORULYKKET
Hvad fanden er det her?
Hvordan har du fået fat i det her? Penny havde det altid i sin bil.
Jeg kan forklare. Jeg burde have fortalt...
Nej, jeg vil høre det. -Fortæl. Hvorfor har du det her?
Jeg tænkte nok, at du var her. Du kommer til at betale for min bil!
- Hvem er du? - Det rager ikke dig. Følg med mig.
Slip mig, dit røvhul!
Hvad laver du?
Millie!
33 % af alle dødsfald sker, når nogen ser det.
Men Henry var der ikke den tirsdag, hvor Penny døde.
Hvordan kan det være, når livet tager en drejning -
- at man tænker tilbage på de ting?
De ting, der gjorde en lykkelig. Som fik en til at føle sig tryg.
Nogle gange er det et minde. Et sted, vi har været -
- eller ting, vi har gjort -
- eller mennesker, vi har kendt eller elsket.
Til syvende og sidst tror jeg, det er det, det handler om.
Man vil holde fast i dem, der har gjort indtryk på en.
Man vil tage dem med sig, men det kan man ikke.
Når man har problemer, griber man efter det minste halmstrå...
...men det er ligesom at gribe fat om vand.
Ligegyldigt hvor hårdt man klemmer, løber det igennem.
- Er du Mildreds far? - Jeg er hendes værge.
Hun var heldig. Hun blev ramt hårdt, men hun klarer den.
Hun fik en kraftig hjernerystelse og skal blive her i nogle dage.
Hun er vågen, men har fået noget beroligende.
Hej.
Hej, pige.
Lægen sagde, at du nok skal klare den.
Du har en bule i hovedet, men du ser...
- Skidt ud? - Ja.
Ja... Det gør du faktisk.
Jeg skulle have fortalt dig det.
Forstår du hvordan?
Du var der.
- Jeg er virkelig ked af det. - Det er okay.
Det er ikke din skyld.
Jeg er faktisk...
...glad for, at hun ikke var alene.
Min far døde for syv år siden.
Han forsvandt ud for Tahitis kyst. Det tror de i hvert fald.
Jeg har vidst det hele tiden.
Jeg savner ham.
Jeg savner ham så meget.
Han forlod mig.
Han forlod mig og døde.
Hun tænkte på dig, da hun...
Hvordan ved du det?
Det ved jeg bare.
Henry, det er Wendell.
Hvis du ikke ringer til mig...
Henry, ring til mig.
Du har ikke flere meddelelser.
FAT MOD
Tænk, at det her er vores hjem.
Her skal vores børn bo.
- Er du lykkelig? - Forunderligt lykkelig.
Hun var en orkan.
Jeg tænkte, at vi kunne bruge en hjælpende pote på rejsen.
- Du ser anderledes ud. - Jeg har barberet mig.
Nej, der er også noget andet.
Jeg indså lige, at jeg ikke ved, hvor vi skal hen.
Det er ligegyldigt. Vi skal nok komme frem.
Bon voyage.
Glem ikke at skrive!
Far sagde altid, at enhver stor rejse er fyldt med overraskelser.
Vores var ingen undtagelse.
Kom og se.
Vi kommer aldrig til at havne i historiebøgerne -
- men det gør ikke noget. Det var ikke derfor, vi gjorde det.
Det er bare vores historie.
De fleste historier er ens. Der er gode og dårlige mennesker.
Nogle ender lykkeligt, andre skidt.
Vores historie blev ikke, som vi havde regnet med, men det var vores.
NOGLE TING ER BEDRE, NÅR DE IKKE ER PERFEKTE.
Folk plejer at afslutte deres historier med "slut" -
- eller "så levede de lykkeligt til deres dages ende". Det er dumt.
Der er ikke meget, der er så enkelt.
Præcis, som de fleste historier ikke begynder der, hvor man tror -
- slutter de heller ikke der, hvor man tror.
VI GJORDE DET!
Jeg har læst, at 67 % dør, når ingen andre ser det.
Men der stod ikke, hvor mange der levede, mens ingen så det.
Men sådan noget skriver man nok ikke.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Katrine Kirk www.btistudios.com