ADVARSEL FILMEN INDEHOLDER STROBELYSEFFEKTER
FRASASSI-GROTTERNE ITALIEN
Pas på hovedet.
Flot.
Hvor er det smukt.
Vi har været heldige.
Vi har set dem før,
men de vokser kun under særlige forhold,
når vandstanden er meget lav.
Så at være faldet over
en så stor forekomst er virkelig heldigt.
Jeg er meget glad.
Det er overraskende svært at få fat i.
Man kan knap mærke det.
De sære, bølgede...
...slimalger gror på væggene.
Og de er virkelig...
De er nok de smukkeste slimalger jeg har set.
Vi ved ikke, hvordan de dannes.
Det er stadig et mysterium. Men vi ved, de er levende.
Hvor meget vi ved om universet,
ændrer sig hele tiden.
For når vi når frem til et nyt sted,
fordi vi har lært noget nyt,
ser vi nye undere.
som vi ikke kunne se før.
DENNE FILM ER ET EKSPERIMENT.
NI FORSKERE MØDES FOR FØRSTE GANG
I EN RÆKKE MØDER RUNDT OMKRING I VERDEN.
DEN BEGYNDER UNDER ET BJERG
OG ENDER PÅ EN ABEØ.
Vent nu lidt.
Der står "ind".
Det er forbudt.
Får jeg point for fodgængere?
MIKROBIOLOG
Hvordan kan det være den rigtige vej?
Ja, ja.
Han kommer for sent til frokost, derfor er han utålmodig.
Vi er på vej til et fysiklaboratorium
for at tale med en fysiker
i fysikerens miljø, hvilket altid er spændende at opleve.
En organisme i sit naturlige miljø.
Jeg er mikrobiolog.
Jeg håber, fysikeren vil være i stand til
at forklare, hvad han laver
og hvorfor, på en måde, jeg kan forstå.
Jeg prøver at være fordomsfri.
DET NATIONALE LABORATORIUM I GRAN SASSO ITALIEN
Du er vel ikke Davide D'Angelo?
Jo, jeg er.
Jeg er Jennifer.
-En fornøjelse. -En fornøjelse.
-Velkommen. -Tak.
Du skal udfylde nogle papirer, et skema.
Jeg elsker papirer.
Bagefter kan vi spise frokost i cafeteriet.
Se ham, han er skøn.
Håret...
Galilei, Newton...
...D'Angelo...
Mørkt stof
ved vi ikke, hvad er.
FYSIKER
Vi tror, det mørke stof findes,
men vi har aldrig fundet det.
Er cafeteriet godt?
Det bedre end end de fleste cafeterier. Dav.
Hej.
Du vil nok ikke synes om maden.
Det passer ikke.
Hvad er mørkt stof?
Det ved vi ikke.
-Pragtfuldt. Derfor kaldes det mørkt. -Præcis.
Vi har også mørkt stof i mikrobiologi. Vi har stjålet ordet.
Hvad betegner det?
Beviser tyder på, at der findes omkring 35 billioner mikroorganismer, og...
...vi har fundet omkring en million.
Så resten er mørkt stof.
Okay.
Vi har stjålet det. Jeg indrømmer.
Det giver mening, for...
...det, vi kalder mørkt stof, er...
...en ny partikel, som vi ikke har fundet endnu.
Hypotesen er, at mørkt stof findes,
fordi det stemmer med alle vores observationer.
-Præcis. -Så...
...måske findes det ikke,
-men det tror vi ud fra... -Indtil vi opdager det,
kan vi ikke være sikre.
Alle observationer tyder på det.
-Det er meget mystisk. -Ja, det er.
Mørkt stof er en af de store ubekendte i partikelfysik.
Af alt det stof, som burde findes, er omkring 85 % usynligt.
Partiklerne bevæger sig igennem os i dette øjeblik,
de fleste uden nogen form for interaktion.
Hvordan vil I finde det? Hvordan vil I påvise det?
Nå...
...hvad skal vi her?
Hvad skal vi her?
Vi befinder os under 1800 meter klippe.
Vi er dybt under jorden, fordi forsøgene hernede på at finde mørkt stof,
neutrinoer eller andre sjældne ting,
skal være beskyttede mod kosmisk stråling.
Protoner og tunge ioner rammer atmosfæren.
De udgør en byge af partikler, som rammer os over jorden.
Bjergene beskytter mod dem.
Hernede er der såkaldt "kosmisk stilhed".
-Kosmisk stilhed? -Kosmisk stilhed.
Vi står i den kosmiske stilhed under bjerget. Fantastisk.
Her kan man ikke høre de kosmiske stråler.
-Jeg vil gerne se den nye detektor. -Okay.
-Den er ikke færdig. -Okay.
Det er dit nye eksperiment.
Ja, det er stadig en prototype.
Den vil bevise idéen om en detektor.
Så vi tror, det mørke stof findes, men vi ikke er sikre.
Krystallen, du vil placere herinde,
vil hjælpe dig
og være den bedst mulige detektor,
-du kan bygge. -Ja.
Krystallen derinde,
hvordan ser du,
hvad krystallen ser?
Hvordan kommunikerer krystallen med dig?
Den afgiver lys og har to fotomultiplikatorer på hver side.
Fotomultiplikatorernes resultater føres herover.
Det er simpelt.
-Man registrerer lyset. -Det er min ven,
mørkt stof-fysikeren.
Kan det være mere simpelt?
Jeg må hele tiden spænde hjelmen ud, for mit hoved vokser for hvert minut.
Jeg begyndte fra bunden med hensyn til mørkt stof.
Så vidt jeg forstår, fungerer det således:
Vi drejer rundt i et hav af partikler af mørkt stof.
Der er en...
...beholder.
Vi bygger en detektor,
hvis kerne er en...
...særlig, omhyggeligt fremdyrket krystal.
En jodnatrium-krystal.
Når krystallen rammes at det mørke stof...
...ser man et lille lysglimt.
Lyset registreres af
anordningerne i enden af beholderen.
Anordningerne omsætter så lyset til en elektronisk impuls,
der går gennem en computer, som siger: "Hej, mørkt stof-partikel, her er jeg."
Hvis du skulle...
Jeg ved, vi ikke gør den slags, men hvis du skulle gætte,
hvor er så det mørke stof?
-Kan du gætte? -Nej.
Videnskab er ikke gætværk.
Det er ikke gætværk, men nogle gange forestiller jeg mig et resultat.
Det kan jeg fortælle om.
Her ser du den minimale supersymmetriske normalmodel
for at opdage mørkt stof her.
En ekstradimensionel standardmodel for at opdage mørkt stof her.
Nogle vil sætte det her...
-Vi aner det ikke. -...andre her,
-så vi aner det ikke.
Indenfor mit felt for ti år siden...
Hvis du havde spurgt, hvor ville være i dag,
ville jeg have haft svært ved at svare, for vi er virkelig...
-Vi er ikke kun... -Jeg forstår.
Vi er ikke kun i gang med at udfylde hullerne,
vi stirrer ned i et mørkt dyb, hvor vi ikke kan se ret langt.
Og afhængig af hvad lommelygten oplyser først,
går vi måske i en helt anden retning.
Det er svært på randen af noget stort ukendt at sige,
hvor videnskaben bevæger sig hen næste gang.
Er det der, man er med mørkt stof nu,
eller er det...
Findes der noget tilsvarende?
Vi er på randen af noget, vi ikke ved, hvad er.
Det er så utroligt,
at der er meget mere stof i universet,
end vi har været klar over.
Det er ukendt.
Vi må finde ud af, om det passer,
om der faktisk findes mørkt stof derude,
om der er en forklaring, vi ikke har overvejet
for sådan er videnskab også.
Nogle gange bruger man år på at lede efter noget,
og så er det der ikke, og man må ændre
sin opfattelse af tingene.
Jeg skal på wc. Vil I også filme det?
Se her.
Venner, det er utroligt. Det er stalaktitter.
Kan I se? Det er et sugerør.
Anlægget er ikke 20 år,
-så det kan det ikke være. -Jo.
-Kan det? -Ja. Bare jeg vidste, hvad den består af.
Det kan være salt.
Så kan den vokse hurtigt.
Kan du se pletterne?
Det er mikrober, som høster lys. Alle sammen.
De røde er en slags, de mørke en anden,
de grønne en tredje.
-Er de forskellige som neutrinoer? -Ja.
-Flere slags mikrober. -Ja.
-Hvor mange har I? -Vi har 35 billioner slags.
-Det er mere end de tre slags, vi har. -Ja.
Er jeres sterile?
Vores er ikke sterile. Vi kender ikke til nogen sterile typer.
Det ville være... Det er et interessant spørgsmål.
Problemet indenfor biologi er,
at vi tror, at alt liv, alle 30 billioner arter,
nedstammer fra en fælles stamfar.
Men...
Så vi har let ved at få øje på dem, for vi ved, hvad vi skal kigge efter.
Men hvis der var en anden stamfar,
ville vi ikke vide, hvad vi skulle lede efter.
Hvor længe har vi ledt efter det?
Hvor længe har vi ledt efter mørkt stof?
Mindst 20 år, og vi har forsket i længere tid.
Så det er... Ja.
Hvis man finder mørkt stof, får man Nobelprisen.
Og hvis ikke kommer man i et godt tidsskrift.
Hvad gør dig anderledes?
Hvorfor vil du lede efter noget,
-vi ikke er sikre på findes? -Det må være der.
Hvor ved du det fra?
Videnskab er en rejse.
Den bør føre en til nye steder.
Nogle foretrækker at fokusere på biovidenskab.
Andre vil vide, hvordan universet opstod.
Jeg kender kun fysik,
så jeg ved ikke, hvordan jeg ville tænke, hvis jeg havde studeret noget andet.
BRUXELLES BELGIEN
Jeg føler mig overvåget.
De to dage i Gran Sasso har ikke gjort mig vant til det.
Hvor skal vi nu hen?
Mener du i dag?
Jeg har ingen anelse.
Jeg vil overraskes.
-Hej. -Hej.
-Godt at møde dig. -Godt at møde dig.
-Så du er Davide? -Ja.
Ved du, jeg er psykolog?
Ja, men jeg ved ikke, hvad du forsker i, så jeg er helt på bar bund.
Jeg forestiller mig noget a la Ghostbusters,
hvor jeg skal gætte et kort.
KOGNITIV PSYKOLOG
Jeg forsker især i bevidsthed.
Hvordan og hvorfor biologisk processer i hjernen
skaber bevidst oplevelse.
Nå, professor...
Jeg vil ikke psykoanalysere dig.
Vi arbejder mest med bevidsthed.
Bevidsthed er blevet kaldt
som et at de vigtigste problemer i det 21. århundrede
på linje med universets oprindelse,
livets oprindelse, disse meget store spørgsmål.
Det er et mysterium, hvordan de biologiske processer i hjernen
fremkalder psyker, mentale tilstande.
Noget af det svære ved at studere bevidsthed er,
at det er en personlig oplevelse.
Jeg ved, jeg er bevidst, jeg tror, du er bevidst,
for du opfører dig på en måde, jeg forbinder med bevidsthed,
selv om jeg ikke kan definere den.
Sagen er, at jeg ikke har adgang til din mentale tilstand.
Okay?
Vi har forberedt to forsøg.
I stikker ikke nåle i mit hoved, vel?
Nej, men hvis du giver lov, sætter vi elektroder på dit hoved.
Du skal prøve at bevæge en robothånd
med dine tanker.
Er du klar?
Jeg har altid villet donere min hjerne til videnskaben.
Vi vil afklare, hvilke tanker
der får hånden til at bevæge sig,
hvad forskellen er på de tanker og tanker,
hvor hånden ikke bevæger sig.
Hovedargumentet er, at det ikke er iboende.
Undervejs må du lære,
din hjerne må lære at interagere med din krop
som en del af det at være bevidst.
Hvert tredje sekund vil du se en rød pil på skærmen.
HJERNEFORSKER
Når du ser pilen, skal du tænke på en bevægelse.
Da det er en højrehånd,
er det bedst at tænke på at bevæge højre hånd.
Den vat tilsigtet.
Den var tilsigtet.
Den var ikke.
Er det okay?
Ja, jeg vil gerne blive her en uge og få styr på det.
Ja, der er spændende fysikspørgsmål...
Jeg vil prøve alle bevægelserne.
Føler du, du har kontrol over hånden?
-Delvist. -Ja.
Delvist.
Det er en følelse af indflydelse.
Hvis jeg virkelig fokuserer
og udelukker alle lyde.
Ja.
-Så klarer jeg fire ud af fem bevægelser. -Du føler, hvordan du...
Ja, godt.
Men når jeg tænker på, hvad der sker...
-Det er ustabilt. -Ja, og så mister jeg det.
Men tanken er, at det bliver mindre ustabilt og mere varigt...
Ja, i løbet af kort tid.
...efterhånden som man bliver bedre,
indtil man ikke behøver at gøre noget særligt.
Alle den anstrengende tankevirksomhed ophører,
og man får fingeren til at bevæge sig.
Og det er det, der foregår i vores egne kroppe.
Det er vigtigt at have in mente, at bevidsthed
ikke er én ting.
Den består af flere mekanismer,
som tilsammen karakteriserer det voksne menneskes sind,
som vi ved, er bevidst.
Hvis man er en empirisk forsker, som jeg er, vil man eksperimentere.
Udfordringen er at finde ud af,
hvordan man udforsker vores mentale tilstande videnskabeligt.
Alt, hvad der foregår i vores følelsesliv,
skyldes de biologiske processer i hjernen.
Og hjernen er et utroligt komplekst organ
med omkring 88 milliarder neuroner.
Hver neuron har forbindelse til omkring 10.000 andre neuroner.
Hvordan udformer man eksperimenter, som vil hjælpe os til at forstå
forholdet mellem sind og krop?
Vi forsøgte at løse problemet:
"Hvordan laver jeg algoritmen?"
Det er kreativt.
Ja, det er meget kreativt,
men jeg vågner om natten og tænker på det. Der findes knap nok andet.
-Og man kan ikke falde i søvn... -Præcis.
Så du er også en nørd.
Jer er 100 % nørd.
Laboratoriet arbejder med spændende ting.
De arbejder med grundliggende spørgsmål
om definitionen af bevidsthed,
selvbevidsthed.
Jeg anede ikke, at nogen tacklede de problemer
fra en eksperimentel vinkel.
Det er meget mere eksperimentelt, end jeg regnede med.
Jeg tænkte: "De er psykologer,
de snakker hele tiden og ikke andet."
Sådan er det ikke.
De har hardware, de foretager målinger,
de drøfter data...
Jeg synes, Axel og jeg minder om hinanden.
Så mørkt stof har masse.
Mørkt stof må have masse.
Det må være massivt.
Men man kan måle masse, ikke?
Jo.
-Sådan ved vi, der er... -Sådan ved vi, det findes.
Men hvor er det?
Det bevæger sig gennem os. Det er hypotesen.
-Så stedet her er fuldt af mørkt stof? -Ja, det minder om neutrinoer.
-Skål. -Skål.
Kun vi to drikker.
Stakler.
Min frygt er selvfølgelig,
at der ikke findes mørkt stof.
-For det er... -Er det muligt?
Hvis der ikke findes mørkt stof,
skal vi tænke grundigt over,
hvilken anden forklaring...
-Og så slutter din karriere. -Nej.
Det slutter aldrig.
Man forudsætter noget, og...
...det er sjovt, når det viser sig ikke at passe.
Det gør forskning spændende, ikke?
Det, der sker, sker,
og der er altid noget at tænke over,
teoretisere om eller forstå.
Hvis mørkt stof ikke findes, så er det bare sådan.
Jeg er ikke bange for, at bevidstheden ikke findes.
Det problem har jeg ikke.
Nemlig.
Jeg ved, bevidsthed findes.
Det kan bekymre mig,
at vi ikke hurtigt nok finder ud af, hvordan den fungerer.
Hvad afgør, hvad der er hurtigt nok?
Måske i min levetid?
Den form for bekymring.
Sommetider synes jeg, vi er meget langt væk.
Når man har arbejdet med det i 10-15 år,
tænker man: "Vi er tæt på,"
og det er vi ikke.
-Jeg ved, hvad du mener. -Ja, garanteret.
Naturligvis drømmer alle videnskabsfolk om
at gøre en stor opdagelse, som bringer forskningen videre.
Det bliver nok ikke mig.
Men det er spændende som menneske
at føle sig forbundet med noget større.
Det er det, vi vil,
vi ønsker at løse de største problemer.
Hvorfor skulle vi ellers være her?
BLACK ROCK-ØRKENEN NEVADA, USA
Kommer der en tekst,
hvor der står "Dr. Luke McKay, astrobiolog"
nederst på skærmen?
Hvad synes du, der skal stå?
Altså...
...det, som holder mig vågen om natten, er: "Er vi alene?"
De mikrober, jeg studerer i varme kilder,
som klart definerer den yderste grænse for liv på Jorden,
er vigtige for at forstå, hvor der kunne findes liv i rummet.
-Kender du udtrykket "shotgun"? -Nej. Jeg ved, det er et gevær...
Udtrykket stammer fra gamle dage,
da folk red på heste og kørte i hestevogne.
Var der en mand med et gevær?
Man var i ukendt land, og han, som red shotgun, ordnede banditterne.
Så du sidder på passagersædet.
Sådan kommer man til Burning Man.
Jeg har ikke været der.
-Og nu er du for gammel. -Og nu er jeg for gammel.
Så jordskorpen ligger som et lag over det hele,
-og hvor der er en revne eller et hul... -Får man det.
...får man det.
Hele området er geotermisk aktivt.
Men i hele området ser man forbindelsen til verden under overfladen.
-Det lyder uhyggeligt. -Ja.
Forbindelse til verden under overfladen.
Det er her. Der kommer damp op.
Vi tager lige en hurtig
snak om sikkerhed ved varme kilder.
Når folk hører ordet varm kilde,
tænker de på noget, man kan sidde og hygge sig i.
Men de varme kilder, som vi typisk
sysler med og studerer er alt for varme til den slags.
-Man kan kun kravle ned én gang. -Man kommer aldrig op.
Du vil have ændret dig.
Er der noget godt her?
Der er slanger, dampe, fare, varme...
Det er netop spørgsmålet.
Er der noget godt her?
-Vi elsker det. -Ja.
Den slags sted.
MIKROBIOLOG
-Ekstremofilerne er altså jer. -Ja, os begge.
Vi er de mest ekstreme ekstremofiler.
Her er lidt vådt.
Det bliver mere vådt.
-Klarer I den? -Det går fint.
Så gør vi det.
Her bliver lidt vådere.
Tænd for den,
så putter jeg enden i, og så fortæller du, hvad den siger.
Jeg vil kende det mikrobielle miljø her.
Så først vil jeg finde temperaturintervallet og pH-værdien.
Den er varm nok. Varm nok.
Fint. Den bør stige langsomt.
-Sig, når... -Den går hurtigt.
...den når maksimum.
Temperaturen er 72,2 celsius.
Begynd at samle ind.
Den er tilstoppet. Jeg kan høre den klage sig.
Der er de, vores venner.
Jeg ved ikke, hvem der bor her.
Det er prøver af bundlaget
taget fra den varme kildes bred.
Vi fragter dem i tøris tilbage til laboratoriet
og udfører et såkaldt dna-udtræk
for at se, hvilke nye, ukendte mikroorganismer
som lever i dette miljø.
Jeg er ret sikker på, der er liv i rummet,
men teknisk set er det en ubekendt.
Og det er nok forbindelsen mellem mit og Axels arbejde.
Hvad ville det være? Hvad ville være deres modstykke til en hjerne?
Hvad ville være deres modstykke til bevidsthed?
Sådan, flot.
Flot.
Hug så resten.
Du vikler dem bare ud,
og så siger de sådan set, hvad de vil.
Kan man komme til at kende universet?
Det ved jeg ikke. Spørg hellere en fysiker.
Ja.
-Mørkt stof er et godt eksempel. -Ja.
Selve tanken om,
at det ikke interagerer med lys.
Vi kan ikke opfatte det.
Det finder jeg meget mærkeligt...
...at der måske er stof omkring dig.
Ja.
Og vi kan ikke opfatte det.
Vi har det med at glemme, at vores sanser begrænser os, ikke?
Lige her.
-Mennesker. -Okay.
Det er et menneske.
Hvis du skulle gætte,
hvor på livets træ, ville en palme så være?
Hvor ville du pege?
Her.
-Lige her. -Nå, lige der.
-En palme. -Ja.
Hvorfor er den der?
Jeg har ikke tegnet alle grenene på livets træ.
Så der er mere end de her 50 grene.
Der er flere organismer på Jorden. Jeg tegner de store grupper.
Hvis du skulle gætte, hvor en svamp ville være?
-Her. -Nu ved du det.
Gær ville være her eller måske heromme.
Insekter,
blomster,
Når vi tænker på livets mangfoldighed,
forestiller vi os slet ikke livets samlede mangfoldighed.
Dette er et domæne.
Det er et domænet Eukarya.
Okay.
Det er vores domæne, eukaryoter.
Og det her...
...er Archaea...
...faktisk.
-Det er mit interesseområde. -Okay.
Og det her...
...er Bacteria.
Og ved du hvad? Du har faktisk tegnet en hjerne.
Vi er tilbage ved hjerner.
-Vil du vise, hvor hippocampus er? -Den ville være her.
Her i midten.
Men pointen er fremragende.
Din pointe om diversitet og hvordan vi opfatter den.
-Præcis. -Og alt det ukendte, som ingen ser.
Min pointe er, at selv mikrobiologer ved meget lidt
om bakterier og Archaea.
Historisk set er vores viden om mikrobiologi
baseret på denne strimmel af livets mangfoldighed.
Først med dna-sekventering
begyndte vi at opdage denne enorme hovedpart af liv,
som er ukendt.
Jeg starter den, så kan du lave det sjove.
Du putter to portioner i.
Kom her.
Jeg vil have fat i en meget mørk, lille del.
Vi skal ryste det,
og perlerne vil skære cellerne op,
så dna'et kommer ud.
NAVNET ER BOND, JAMES BOND
TING SKAL RYSTES, IKKE RØRES
Så placerer vi dem her.
Det er en centrifuge,
som roterer ting hurtigt.
Men det er en ultracentrifuge, som roterer ting meget hurtigt.
Man skal være helt ædru, når man ser på det.
-Vakler du lidt? -Det er som fyrværkeri. Nej. Det er...
...så farverigt og bogstaveligt talt fuldt af liv.
De fluorescerende tingester
er forskellige bakterier, eller måske de samme.
Hvis vi ændrer det...
...til grønt, ser vi Archaea igen,
og du kan se...
I den samme varme kilde,
i det samme sediment fra en varm kildes bred.
Det er mange flere arkebakterier i samme varme kilde.
Det er et helt univers i én dråbe.
Præcis.
Og det minder meget om universet.
Jeg ville ikke sige det, men...
Ikke flere analogier.
-Præcis. -Ja, det gør.
Det er fedt at have det perspektiv,
at man kan så tæt på kan se
og fokusere på mikrobielt liv.
Samtidig har man en
visuel forbindelse til det ydre rum.
Jeg iagttager stjerner, som er ved at dannes.
ASTROFYSIKER
Jeg ser på skyer af gas
og forsøger at forstå mysterierne ved planetdannelse.
Det er kernen til at forstå, hvordan vi blev til.
-Hej, Luke McKay. -Rachel Smith.
Jeg anede ikke, hvordan du så ud, eller hvem du var.
Her er jeg så.
Se nu der.
De har hentet ægte køer.
-Måske er de robotter. -Hollywood-køer.
De kan være hologrammer.
Hvem har køer på den måde?
Toppen er et af mine yndlingssteder.
Alverdens forskere vil bruge teleskoperne.
Det er et af verdens bedste observationssteder.
Højden kan påvirke folk på måder,
man ikke kan forudse.
Hvor højt oppe er toppen?
Den er næsten 4300 meter oppe.
Er du sikker på, det ikke er en motorlugt?
-En speederlugt? -Det er vist bare støv.
-Nu går det opad. -Ja.
Se, hvor højt oppe vi er. Du godeste.
Vi er oppe over alting.
Jeg har det som et barn til jul.
Jeg har det som mig selv til jul.
Det er højden, men okay.
Lykkefølelsen skyldes iltmangel.
Størrelsen går op for en, når man er her.
W.M. KECK-OBSERVATORIET MAUNA KEA
Hold da op.
-Hvor fedt. -NIRSPEC, jah.
Det er vores instrument. Kom, lad os tage et billede.
Hvor er det fedt.
Det primære spejl er det, vi ser her.
CHEFSUPERVISOR
Du kan se de enkelte segmenter.
Det er 36 segmenter.
De er sekskantede.
De danner fladen på ti meter.
-Spejlene opfanger og koncentrerer lyset. -Ja!
Når det kommer ind,
-sendes det til ét punkt. -Til et instrument.
Jeg er med.
Det er et værktøj, det enorme spejl
med 36 segmenter på dette høje punkt på planeten,
til at undersøge galaksens centrum med.
Det er den nok den bedste sætning, jeg har hørt.
Vi vil rette det mod galaksens centrum.
Ja, vi vil få lys fra galaksens centrum.
Vi vil se stjerner, som dannes.
Det minder lidt om et rumskib.
Det bringer ikke os ud i rummet, det bringer rummet til os.
Der er mange lighedspunkter
mellem hendes og mit arbejde.
Hun tager en prøve
ved at indfange lys fra fjerne steder i galaksen,
og ved hjælp af forskellige apparater
undersøger hun lyset på forskellige måder.
Noget ved lyset kan fortælle os noget om kemien
i det område af stjernedannelsen.
Vi skal være oppe hele natten, for om natten sker alt det sjove.
Det er et stort arbejde at søge om teleskoptid, og det er et privilegium.
En nat var det dårligt vejr, og det var det.
Man rejser langt, det bliver tåget, og de lukker kuplen.
For at være helt ærlig,
så forstod jeg ikke det med ikke at se ind i et teleskop.
Jeg forstod ikke, at teleskopet er helt deroppe på toppen af vulkanen,
og vi skal sidde hernede i byen og se på computere,
hvilket set i bakspejlet giver god mening.
Men da jeg hørte, hvad jeg skulle,
tænkte jeg: "Fedt. Vi skal sidde hele natten
og kigge gennem teleskopets linser."
Og det er slet ikke det, vi skal.
Der er filteret til at fokusere med.
Okay.
-Webkameraerne ser fine ud. -Ja, det bliver en god nat.
Den relative luftfugtighed er lav.
Vi er klar.
Er det et filterhjul?
Det er præcis som et mikroskop.
Et mikroskop er et lille teleskop.
Til de små ting.
Teleskopet til de små ting.
Det er fedt, man kan se det bevæge sig.
-Stjernerne bliver linjer. -Der er den.
Det store, klare lys er din første stjerne.
Den viser, hvor meget lys, der kommer igennem.
Der er en fin, klar stjerne uden en masse himmel.
Vi så støj på nogle data, det her er helt perfekt.
Se på den. Det ligner et maleri.
Bare det fortsætter.
Vi har været her i...
..syv, måske otte timer.
Vi har været på tur gennem Mælkevejen med Keck-teleskopet.
Rachel leder især efter kulilte.
Og...
...det kan fortælle meget.
Det molekyle kan fortælle meget om...
...stjernedannelse.
Og det er tydeligvis her, jeg ikke er med længere.
Det er Rachels tur.
Gasskyen omkring en stjerne, som dannes, består af mange molekyler.
Et af dem er kulilte.
Kulilte er udstødningsgassen fra din bil,
den er giftig, og man skal ikke indånde den,
men det er et meget vigtigt molekyle at studere i vores galakse.
Kul er en nøgle til forståelsen af, hvordan planeter dannes,
og hvordan livsnødvendige molekyler dannes.
Vi forstår ikke det hele.
Data fra teleskopet lader os se,
hvad der måske foregår.
Hvor kan jeg lille menneske
besvare et spørgsmål om kosmosset?
Det er et puslespil med en million eller en milliard brikker, og vi har én brik.
Stjernelog...
...kapitel 24, tredje del.
Filmholdet er gået.
Her er bare os.
Jeg tager et perspektivbillede.
-Men rør ikke ved det endnu. -Jeg rører ikke noget.
Klokken er næsten kvart over fem om morgenen,
og vi får de sidste mulige data,
før solen kommer og ødelægger det hele.
Har du set flydende lava før?
Nej.
Hold da op.
Hvor er det fedt.
Hold da op.
Det er det samme. Vi kan ikke tage ud i rummet,
men vi kan bruge teleskoper og tage herud.
Det er som at bringe rummet til os.
Ja, og det giver mig samme følelse,
som da jeg var på Mauna Kea på Keck.
Vi ser på oprindelse i rummet,
og dette er vores planets oprindelse.
Jeg vil meget gerne ud i rummet.
Kigge ud ad et vindue...
...omgivet af rummets mørke.
Rejse ud i en kapsel og kigge ud
og være en del af kosmos.
COSTA RICA STILLEHAVSKYSTEN
Vil du have vand?
Jeg henter vand.
Vi har kokosnødder.
Pina colada.
Nej.
Kokosnød. Vi arbejder.
Hvis han begynder at slikke sine kugler, skal I måske stoppe.
Hej, skat, er du en pige? Måske er du en pige.
Så vidt jeg ved, skal vi se et metanhul, og der er koldt...
...dernede.
Jeg kender ikke dybden.
Jeg ved ikke, hvad de studerer, men jeg forestiller mig nogle seje væsner.
Der er noget magisk ved...
GEOBIOLOG
...at se ud ad vinduet dernede.
Se ting, som måske intet menneske har set på havbunden.
En fornøjelse.
-Hvordan var rejsen? -Den var skøn.
-Hvordan er din tur gået? -Fantastisk indtil videre.
Hvor mange gange har du dykket?
Jeg regnede på det forleden Jeg har vist foretaget
17 dyk.
Det bliver ret fedt, når du dykker i morgen.
Kig ud på nedturen, så ser du en masse mærkelige dyr.
-Kan man fotografere dem på vej ned? -Vi fik ikke...
Måske dykker man for hurtigt.
Som regel har man travlt med
at arbejde.
FORSKNINGSLABORATORIUM
STEN 15
Vi kan få arbejde som juicetappere.
De ligner juicekartoner.
Men det her skal man ikke drikke.
-Hvis man er en mikrobe -Medmindre man er en mikrobe.
Stop der. Vi skal have en åbning,
-så vi kan få kemikalier i. -Okay.
Delikat videnskab.
Er de alle Archea?
De er ikke alle Archea. Der er både Archea og bakterier.
Vi interesserer os for organismer, som æder metan
og bor i stenene.
Folk spørger mig tit,
hvorfor jeg laver det, jeg laver.
Er der et svar på et overordnet problem,
som forståelsen af kuloptag
i mikroorganismerne giver dig?
Ja. Metan er en meget potent drivhusgas.
Vi har store depoter af metan
fanget under havet langs kontinentalpladerne.
Det meste af metanet kommer ikke ud i atmosfæren
på grund af mikroorganismerne,
som æder det, før den slipper ud i vandsøjlen
og op i atmosfæren.
-Når du dykker i Alvin... -Og når du dykker i Alvin?
-Får jeg lov? -I morgen.
ØKOLOG OG LEDENDE FORSKER
-Os to. -Yes! Bekræftelse på film.
-Os to i morgen. Det er planlagt. -Jeg glæder mig.
Jeg sagde, det var som at besøge en anden planet.
Det er det. Det føles sommetider som en anden planet.
Bordtennisbordet er ikke sat op, det har høj prioritet i dag.
-Har det? -Ja.
Det er hovedlaboratoriet.
Når du er dernede,
oplever du så som et tomrum?
Eller ikke?
-Jeg føler mig helt hjemme dernede. -Ja.
Jeg kunne blive dernede.
Hvad er det mest
fantastiske ved at dykke ned?
Det er et af de største levesteder
eller miljøer på vores planet,
og vi har knap nok kradset i overfladen.
Du sagde, det var en tom, øde slette,
men når vi ser den, ser vi
en utrolig diversitet.
De er små og lever i mudderet,
og man kan ikke se dem. De fleste
er ukendte eller er ikke blevet beskrevet, men de er der.
Der er en stor diversitet.
Noget andet, du skal gøre,
den dag du skal dykke, er at tage et bad,
-før du går om bord. -Okay.
Og tag rent tøj på. Så rent som muligt.
-Er det på grund af mit antræk nu? -Nej. Vi siger det altid.
Det er vores mål.
Det er alt på kurven.
Til sidst, når batterierne er ved at løbe tør,
afgør det, hvor lang tid dykket varer.
Okay.
Hvis der ikke går andet galt.
Ja.
Det gør der ikke, for du har sagt, at intet går galt.
Ja, det garanterer jeg.
-Det garanterer du personligt. -Ja.
Der er koldt i ubåden, så jeg har taget...
Alt skal være af naturmaterialer.
En passende langærmet skjorte.
Hvordan har du det i dag i forhold til i går med dykket?
Jeg er bare spændt.
Ja.
Hvorfor? Virker jeg nervøs for det? Burde jeg være det?
-God tur. -Tak.
Sådan.
Hold da op.
Lugen lukkes.
Okay, Alvin, udgangshøjden er 1000 meter.
I må dykke, når svømmerne er væk.
Modtaget. 1000 meter. Afventer svømmere.
Alvin, svømmerne er fri.
Modtaget. Alvin dykker.
Wow, det er grønt.
Ja, det er meget grønt.
Er det lyset?
Nej, vi er midt i en stor planktonblomstring.
-Er det bunden, jeg kan se? -Ja, vi er lige over den.
Det er en fed kapsel. Det er som at være i rummet.
Og den virker mere og mere rummelig.
Vi har peanutbuttersandwich nok...
...til mindst 30 minutter endnu
med den fart vi spiser.
Nøj, se de muslingebanker.
Det er flot.
Når de tænder lyset, ser man højrøde rejer,
hvilket er iøjnefaldende blandt de ellers dæmpede farver.
Farveskalaen er gråbrun.
Alt virker langsommere på grund af det høje tryk.
Forbindelsen mellem hullerne og global opvarmning er interessant.
Jeg havde ikke tænkt meget over det, før jeg talte med Victoria og Eric.
Metan er en drivhusgas,
som virker meget kraftigere end kultdioxid
med hensyn til potentialet for at opvarme kloden.
De mikroorganismer, vi studerer
bruger gassen til at opretholde livet
og give næring til andre dyr, som findes i miljøet.
Ved metanhullet ser man en masse skønne væsner.
Man ser yetikrabberne æde bakterierne.
Den nederste del af denne fødekæde er bakterierne og metanet.
Selv om de er meget små, og vi ikke kan se dem med det blotte øje,
holder mikroorganismerne, vi studerer, faktisk metanet under kontrol.
Hej, Rachel, det er Victoria. Vi vil gerne vide, hvad du har oplevet.
Jeg har filmet det udenfor vinduet,
og Eric og Mike har taget prøver.
Det er meget spændende. Her er fantastisk.
Kom op med gode prøver.
Hils Eric fra mig.
Vi tager sten fra gasstrømmens centrum,
og lægger dem i forskellige afstande for at se, om de ændrer sig
afhængigt af afstanden fra hullet.
Vi prøver at finde ud af, hvordan
metantilførslen påvirker hele havet.
Når man kommer forbi metanhullet,
forsvinder mængden af liv ret hurtigt.
Man ender rimeligt hurtigt i en ødemark.
Jeg kan godt lide at kigge ud på ingenting.
Det er som et rumskib.
Velkommen tilbage.
Jeg føler med astronauter,
som ikke har gået på fast grund. Vi var der kun i seks timer.
Hvad var det bedste?
Jeg kunne godt lide at være i kuglen.
Vi befinder os i en metalkugle i havet,
det er lidt vildt med alle de røde knapper.
Vi kunne være hvor som helst i universet.
Jeg elsker at se prøverne
når de kommer op fra havbunden.
Hvert eneste Alvin-dyk er som julemorgen.
Prøverne kommer op, og vi må
se, hvad folk har indsamlet.
Jeg håber, at vi en dag finder ud af, hvordan mikrobielle økosystemer fungerer.
Jeg tror ikke, målet kan nås i løbet af ti år.
Det har været som en langvarig besættelse.
Projekterne, jeg arbejder på, strækker sig over flere år.
Mange, som ikke arbejder med forskning...
Ofte ser man bare et færdigt produkt
i et pænt blad.
Og vi skriver sjældent i bladet:
"Vi brugte tre år på en masse andre ting, før det her fungerede."
Hej.
-Dav, Jun. -Victoria, velkommen.
-Godt at møde dig. -Velkommen til Boulder.
Så du bor i Californien?
-Jeg er på Caltech. -Caltech.
I Pasadena.
Det vidste jeg ikke. I sagde ikke, de er fra Caltech.
FYSIKER
Som bekendt hænger tid og rum sammen.
Vi udforsker grænserne for kvantefysik og kvanteteknologi.
Har du set filmen Interstellar?
-Jeg har ikke set den. -Den var god.
En astronaut bevægede sig tæt på et sort hul.
Da han kom hjem, var hans datter ældre end ham.
Du vil se noget lignende i morgen.
-Fedt. -Det er ikke science fiction. Man kan se
ure gå langsommere, når man nærmer sig Jordens centrum.
Er det rigtigt?
Så...
Det er relativitetseffekten, som Einstein for 100 år siden hævdede fandtes.
Det er den almene relativitetsteori, al tid er relativ.
Og når man har tung masse,
vil den bøje den omgivende rumtid.
Tiden vil være anderledes, og det kan vi afprøve.
Hvis man løfter sit ur et par centimeter, går tiden hurtigere.
En lillebitte smule.
Kun moderne atomure kan registrere det.
Så hvis man flytter sit ur nogle få...
...centimeter væk
kan du registrere ændringen.
-Ja. -På hvilket niveau...
Hvor mange decimaler skal vi ud i?
Det er ti i 18. -Okay.
Et ur er faktisk en kvantesensor. Jeg ynder at kalde det en sensor.
Vi bruger det til at måle med.
Tak, fordi I kom.
Lad mig præsentere Victoria.
Hun er professor på Cal Tech.
Det er imponerende, at hun dykker 5000 meter ned
til havets bund og studerer økosystemer.
Jeg er ved geologisk og planetarisk forskning på Caltech.
I dag skal vi forkæle hende.
Hun skal deltage i en paneldebat,
som er meget fysisk teknisk,
om at lave ure og forstå strontiumatomer.
Tag det roligt med beskrivelserne.
Når ting bliver meget kolde
begynder kvantemekanikken,
faktummet, at et atom ikke er en partikel, men en bølge, at betyde noget.
Vi vil have en bestemt frekvens.
Den skal være så præcis som muligt.
Til sammenligningen af et optisk gitterur med strontium
med et med ytterbium.
Det er et kedeligt billede, og det er godt.
De skal være så kedelige som muligt.
Hundredvis af tetrahertz i modsætning til snesevis af gigahertz-frekvenser.
Lad mig se, om jeg forstår det. Du har din grundtilstand,
så belyser du det med en særlig frekvens
-og ser på det igen. -Ja.
Så ser du, hvor mange af de atomer,
som er i anslået tilstand,
-og hvordan de er fordelt? -Er det ikke fantastisk?
Hun forstår urmålingerne.
Velkommen til laboratoriet.
-Det bliver anderledes end havforskning. -Ja.
Det vil se anderledes ud med meget gammelt udstyr,
Men alle kablerne
har et formål.
Jeg vil vise dig dette system.
Hvis du kigger til højre for linsen
ind i vakuumkammeret...
-Kan du se den lille, blå lyskugle? -Ja.
Der et ti millioner strontiumatomer,
som fluorescerer i lyset.
Du ser, det er stationært, ikke?
Der er ikke andet derinde. Det er et vakuumkammer og lys.
Atomerne får pendulet til at svinge.
Når man åbner et standur, er det første, man ser,
noget, som svinger frem og tilbage, et pendul.
Der har du pendulet.
Den blå kugle, som oscillerer
en million milliard gange i sekundet.
FARE! LASER I BRUG
Det er verdens mest præcise atomur nogensinde.
Det kaldes et optisk strontium-gitterur.
Det betyder, at i hele universets levetid,
ville det tabe mindre end ét sekund.
Fordi det står åbent,
fordi vi filmer det, fungerer uret ikke ret godt lige nu,
fordi vi er her.
Vi er varme legemer.
Vi udsender meget varme.
Det påvirker nok spejlene lidt, så det forårsager en lille forskydning.
At de kan kontrollere
atomer under superafkølede forhold,
men vi ser dem hænge der som en magisk kugle...
...af lys, det er vildt.
Chris og jeg er akademiske brødre.
Vi har kendt hinanden i omkring 25 år, vil jeg tro.
Ja.
DET NATIONALE INSTITUT FOR STANDARDER OG TEKNOLOGI
BOULDER, COLORADO
Herinde står et af vores optiske atomure.
Atomure spiller en vigtig rolle,
når du kører bil,
for hele GPS-systemet er fuldt af atomure.
FYSIKER
Hvor mange mennesker tilgår NIST-serveren
-for at synkronisere deres ure? -Vi har omkring
-20 milliarder hits om dagen. -Tyve milliarder?
Google har vist syv milliarder.
Okay, Google-søgninger er lidt sværere end: "Hvad er klokken?"
Computere verden over spørger hele tiden NIST, hvad klokken er.
Her er det termiske stråle-ur med kalk.
Det bedste er, når lyset rammer atomerne, og atomerne fortæller en noget.
Processen er virkelig smittende.
Du kan høre, Chris er passioneret. Han menneskeliggør atomer.
Han siger, at "han" og "hun" kommunikerer.
Når man arbejder så indgående med at skaffe informationer,
er det, som om man taler med noget intelligent.
Man kan ikke gøre for det,
for forholdet til dem bliver nært.
Nogle spørger: "Hvad skal du med endnu en decimal på dit atomur?"
Det spørgsmål får jeg tit.
Svaret er, at tid paradoksalt nok
er en størrelse, vi ikke forstår godt rent filosofisk.
Ingen har en god fornemmelse af, hvad tid egentlig er,
men vi kan måle den fem, seks, syv gange bedre end nogen anden fysisk størrelse.
Vi har ikke fundet nogen fundamentale grænser for...
Hvad man kan gøre. Lige netop.
Man kan ikke sige: "Vi bliver ikke bedre." Det har vi ikke fundet.
At bygge det bedste ur...
Hvis du siger: "Hvis jeg løfter mit ur væk fra jorden,
går tiden lidt hurtigere."
Når uret nærmer sig bjergene, går tiden langsommere.
Som en tur til Jordens centrum,
-man nærmer sig en større masse. -Ja.
Massen gør det.
Kan man ved at følge, hvor meget tiden går langsommere
udregne massen?
Ja.
Hvis vi placerede ure rundt omkring i Yellowstone National Park.
Vi kunne forudse faren,
hvor for meget masse ophobedes og ville resultere i et udbrud.
Det ville være en god hjælp.
Det kan uret fortælle.
Målinger er kernen i moderne forskning.
Alt er baseret på målinger.
Der er stadig mange mysterier derude.
Sådan har man altid forsket. Man bruger det, man forstår,
bygger et bedre instrument og tager ud og måler.
Man finder noget, som er anderledes end forudset.
Har du hørt om mørkt stof og mørk energi?
Der er mere, og vi ved endnu ikke, hvad det er.
Der er eksplosioner, når sorte huller fusionerer,
gravitationsbølger sendes ud gennem hele universet.
Måske kan vi endda høre ekkoet af Big Bang
fra kanten af universet.
Når man bygger ure med 19 og 20 decimaler,
hvad vil vi så se?
SUSSEX STORBRITANNIEN
Jeg har altid interesseret mig for hjernen.
HJERNEFORSKER
Det kan vise sig at være
et mysterium,
som vi ikke kan forstå.
-Hej. -Jun.
-Godt at møde dig. -Anil Seth.
Tak, fordi du kom.
Velkommen til det smukke Sussex.
Her er utroligt.
Havet er lige her.
Hvad laver du?
Jeg er hjerneforsker.
Min baggrund er ret broget.
Jeg startede med at læse fysik.
-Jeg er fysiker. -Det fik jeg at vide.
-Jeg ser frem til det. -Jeg lærer noget om dig.
Jeg er fysiker og bygger instrumenter,
så jeg vil gerne vide, hvordan du får informationer fra hjernen.
Det frustrerende er,
at vi ved, hvor dårlige vi er til at måle ting.
Der er den her analogi,
at vores nuværende metoder til afbildning svarer til at have en mikrofon som den
fem hundrede kilometer oppe i himlen
og prøve at høre en masse mennesker, som råber forskellige ting på marken.
Måske mangler vi den nødvendige teknologi.
Og det er...
Det vakte genklang, da du sagde, at forskning handler om målinger.
Jeg har kolleger, som bygger magnetometre,
der kan bruges...
-Virkelig? -...til målinger af hjernen.
Vi udvikler instrumenter
-som I forhåbentlig kan få gavn af. -Fremragende.
Har du nogen med?
Nej.
Hvad er det? Et kamera.
Det er en vigtig del af velkomsten til Storbritannien.
-Mange tak. -Se noget natur, og få et glas.
Kan jeg få en halv Harvey's
og en...
-Vil du have... -Bare et glas vand. Tak
Jeg er interesseret i vores
oplevelse af "psykologisk tid".
-Den går hurtigere med alderen. -Den er subjektiv.
En del af problemet er, at
vi ikke har tidsdetektorer i vores hjerner.
Det har længe været en udfordring at finde ud af
hvordan hjernen skaber tidsoplevelsen,
når den ikke har tidssensorer. Hvad er den baseret på?
Det bliver spændende at se, hvad du siger til det.
Og det er Warrick Roseboom.
FORSKER
Han ved meget mere om tid end jeg.
Det bliver første gang, vi bruger et menneske i dette eksperiment.
Du skal se en video,
som har en vis varighed.
Hvis du ser gennem magnetkuglen,
ser du en skærm.
Den viser det, du ser her.
Når videoen er færdig, kommer den frem.
Du flytter bare
joysticket, indtil tallet på skalaen
viser, hvor længe du føler, den varede.
Okay.
Vi vil optage,
hvad hans hjerne gør.
Vi gør det...
Det selvfølgelig er rart at se ind i en hjerne, men vi vil se, hvor godt
vores model af tidsopfattelse matcher,
hvad Juns hjerne gør.
Ret højt.
Må vi starte eksperimentet nu? Er du klar?
Ja, jeg er klar.
Godt. Nu venter vi på den første video.
En ret rolig scene, der sker ikke meget.
Det er et kontorlandskab i den anden bygning.
Bare mennesker, som tænker. Der sker ikke meget visuelt.
Godt, han giver et svar.
Hvor lang troede han, den var?
-Hvor godt tror du, du klarede dig? -Jeg følte...
Jeg følte, jeg klarede det godt.
Du klarede det ikke helt godt.
Det er godt.
Med de første videoer...
-Jeg var langt fra. -Du...
Du overvurderede...
-Okay. -...en hel del.
Det er interessant, da du har bygget verdens mest præcise ur.
Er det min hjerne?
Det er din hjerne.
Genkender du noget af din hjerne?
Nej.
Jeg har ikke set min hjerne før.
Jeg er ikke blevet scannet før.
Vi har ikke tidssensorer i hjernen.
Tid må være noget konstrueret.
En idé er, at vores oplevelse af tid
sker, når ting ændrer sig
visuelt.
Hvis der sker mange ændringer, virker varigheden måske længere.
Hvis intet ændrer sig, bliver vores tidsoplevelse forringet.
Så vi forsøger at finde frem til
én forklaring på menneskets tidsopfattelse.
Men det stikker dybere.
For at forstå forholdet mellem hjerner og bevidsthed
har vi i mit laboratorium matematikere, fysikere,
og virtual reality-folk.
Nu ser det underligt ud.
Et øjeblik blev eleverne til dyr.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Noget, jeg virkelig har forsøgt at fremelske,
er en tværfaglig fremgangsmåde
for at løse det basale problem, hvordan bevidsthed opstår.
Her er vel nok smukt.
Der findes en betragtning...
Jeg finder argumentet dårligt, men det kaldes mysterianisme.
Det er tanken,
at selv med vilkårligt hurtige computere og al mulig teknologi,
vil der stadig være ting,
som for evigt overgår vores forstand,
fordi vi mennesker er kognitivt begrænsede.
Hvor meget vi end øger vores kognitive evner ved hjælp af teknologi,
må der findes ting, vi ikke kan forstå,
uanset hvor meget hjælp, vi får, ligesom en frø,
uanset hvor meget hjælp den får, ikke vil kunne forstå kvantemekanik.
Den er stadig en frø
Måske gælder noget lignende os. Men på den anden side...
...er videnskabshistorien forbløffende.
Der var ting, man troede lå udenfor vores fatteevne,
men vi forstår dem.
Jeg har kun kendt Anil i to dage.
Jeg opfatter ham som en ægte videnskabsmand,
og det er dejligt,
at selv om vi er fra meget forskellige videnskabsgrene,
taler vi et fælles sprog.
Jun har været rar at være sammen med. Han er en flink mand,
og en fremragende forsker.
Og man ved aldrig,
hvor samtalerne fører hen.
Med tiden stiller vi sværere spørgsmål, så vi ved, vi gør fremskridt.
Men hvor langt er vi fra målet?
Det spørgsmål kan jeg ikke
svare på, for opdagelse er en usikker proces.
Og det er spændende, at der stadig er
mange mysterier, som venter på, vi opdager dem.
Videnskabshistorien er fuld af eksempler på, at man har forstået
af noget, som virkede fuldstændig mystisk.
Og grunden til det er, at det er en kumulativ bedrift.
Man starter ikke altid fra bunden,
man bygger på en tradition
ikke bare af viden, men også af metoder og teknikker.
Hjernen bearbejder hele tiden en masse ting,
som den ikke burde have kapacitet til .
En af tingene er vores oplevelser.
Hvordan får vi en en begivenhed til at give mening? I ser filmen her,
og nogen spørger måske:
"Hvordan var filmen The Most Unknown?"
Og folk har et svar.
Hvordan gjorde de det?
Tegner hjernen løbende en graf af, hvor god filmen er?
Det med aberne var godt,
og den går op, men fysikken er kedelig...
Det viser sig, når psykologer undersøger det, at folk forenkler det.
Folk tager kun ser på to ting,
det bedste, og hvordan den sluttede.
Det er det eneste, vi ser på. Hvilket er forbløffende.
Altså skal filmen slutte godt,
så jeg er glad for, jeg er den sidste forsker.
Vi er i Puerto Rico,
og om lidt skal vi over til
en endnu mindre caribisk ø,
en ø lige ud for Puerto Ricos kyst
ved navn Cayo Santiago,
og den er hjem for omkring 1000 fritlevende aber.
Brillerne dugger.
Hundehvalp.
Jeg ved det.
Du kender ikke de mennesker.
Brillerne må ikke være blanke.
Så ikke de her...
-Dem vil de ikke synes om. -Det er et godt råd. Jeg havde ikke...
De vil se sig selv og føle sig truet.
-Det er pænere end laboratoriet. -Meget pænere.
Man skal tidligt op, men det er smukt.
Hvad er hoveddrivkraften for dig?
Jeg er psykolog,
kognitiv psykolog, så jeg er interesseret i, hvordan mennesker tænker.
Men det er svært at teste mennesker ved at teste mennesker.
Vi har kultur, tillæring,
At nå ind til menneskelig kognition
uden alt det er svært.
Det dejlige ved aberne er, at de bare er aber.
Spiller I Pokémon GO?
Der er en god Pokémon på anløbsbroen, som jeg prøvede at fange.
Ingen kan fange dem, fordi de er her.
Når vi går rundt på øen,
så gå så langt fra aberne som muligt.
ADGANG FORBUDT
At se dem i øjnene er en trussel.
Hvis de bliver sure, opdager du det.
Så truer de dig.
Hvor tæt er det her på deres naturlige levested,
Makakker er de mest
udbredte primater ud over mennesker.
De ser os som omvandrende træer.
Kommer vi for nær, flytter de sig,
men vi er en del af omgivelserne.
Med kameraet udgør vi en lidt større gruppe end normalt.
Så nogle af dem lurer lidt.
Vi forsker i kognition hernede,
så vi laver eksperimenter.
Vi skal opholde os et fast sted,
så vi ikke påvirker data.
Vi får også en lille optræden ved poolen.
Det er en flok unge aber.
Hvem tør?
Saml mod.
Det er højt, ikke?
Morer de sig?
Ja, det er leg.
Måske hunnen på stenen?
Ja.
Nu vil vi opføre
en lille forestilling for aberne
om Caseys informationer om, hvor en ting er.
Nu laver hun den kedelige.
Det er en,
aberne ikke burde kikke længe på.
De ser, hun ser, den går ind i æsken, og der rækker hun ind efter den.
Vi undersøger, hvor længe de ser på det.
Shareen står bag hende
og filmer, hvor længe de ser på det.
Vi forventer, aberne hurtigt mister interessen.
Fungerer det under kontrollerede forhold...
...noget aber kan?
Det ville det sikkert,
men i fangenskab har man sjældent individer nok.
Nu vil aben tro noget andet en Casey.
Der ser, Casey ser, den går ind ét sted,
men mens Casey ikke ser efter,
kan aben se den skifte.
Nu.
Aben ser ikke ud til at kede sig,
han kigger længe, fordi det er uventet.
Vi vil se, om aberne ved,
at nogen har et andet perspektiv end dem.
Vi forventer, at andre hjerner foretager de spring,
som vores hjerner foretager.
Det er vi ikke sikre på, de gør.
Man har spekuleret på,
om et andet dyr kan tænke over, hvad andre tænker.
Kan de tænke over, hvad andre ser?
Hvis aber ved, hvad andre individer ser,
bør de bruge informationerne til noget nyttigt.
En nyttig måde er bedrag.
Vi skal finde et søm eller en pind.
Meget abeforskning udføres ved hjælp af tape og skumkarton.
-Hvad laver du? -Vi skal lave en platform,
de kan stjæle druer fra.
Vi giver dem chance for at stjæle fra mennesker.
Spørgsmålet er, om aberne stjæler mere,
når folk ikke kigger.
Det er første forsøg på at se,
om de kan bruge deres sociale færdigheder
til at bedrage os.
Er de klar over,
hvad vi kan se, og hvad vi ikke kan se.
Gå et skridt hen imod ham.
Hold platforman vandret, og vis ham druen.
Sæt så druen på grillspiddet.
Godt. Så sætter vi platformen på...
Vent. Nej, kammerat.
Du må vente. Gå baglæns.
Fjern din drue.
Han er meget bestemt.
Nej, du må ikke lege, du driller.
Vi kan prøve igen. Lad os gøre det længere væk.
Abe.
Vend dig om.
-Han... -Jeg aner ikke, hvad der sker.
-Tag bare druen. -Må jeg vende mig?
Og vend dig om.
Sker der noget?
Han glor stadig på filmholdet.
Nu truer han filmholdet igen.
Jeg prøver at lade, som om jeg ikke kigger.
Det er fascinerende,
vi lavede eksperimentet, og det virkede ikke rigtigt.
Typisk er her kun to mennesker, to druer, her er ikke andre.
Her er et pænt stort kamerahold.
Det passer med hypotesen.
Aberne ser, at mennesker kigger.
De bliver væk,
de stjæler ikke fra nogen. Og her er mange mennesker, som kigger.
De er urolige for overvågningen
på deres stakkels ø.
Uanset hvad vi laver,
er det godt, hvis andre laver noget lignende,
så vi kan opklare, hvad dyrene virkelig forstår.
Selv når noget ikke virker,
prøver vi det igen.
Vi skal blandt andet afdække, hvad der virker og ikke virker.
En forsker skal kunne håndtere usikkerhed.
Men stort set tænker man bare på andre muligheder.
Hvad hvis verden var sådan?
Videnskab handler om at overveje flere ting.
Og i sidste ende om at anvende
de samme basale færdigheder,
som vi ser hos aberne.
At tænke anderledes
spiller en stor rolle i forskning.
Det prøver vi på med de hjerner, vi har:
at forstå vores plads i universet.
Når man ser forskere, tror man måske,
at vi gør mange frustrerende ting for at kunne forske.
Hvorfor gør vi det?
Forskere prøver at greje en meget lang kriminalroman
hele tiden.
Når vi tror, vi har gjort fremskridt, tager historien en ny drejning.
Vi kan godt lide, der mangler noget.
-Er du Jen? -Jeg er Jen.
Godt at møde dig.
Jeg føler, jeg kender dig.
Tænk, at du kom før mig.
Jeg glædede mig til at se grotterne.
APPALACHERNE USA
Lad os så se.
Dragt.
Jeg må have styr på hjelmen.
Der er en...
-...lille knap der. -Ja.
Den er vist i stykker.
Min mavefornemmelse er,
at mennesker bliver klogere af at opleve forskellige ting.
Vi kan ikke forestille os,
hvad vi kan lære, som kan være nyttigt.
Vi nærmer os langsomt en forståelse,
men vi er faktisk lige startet.
FLERE UGER EFTER VI VAR FÆRDIGE MED FILMEN,
ØDELAGDE ORKANEN MARIA EN STOR DEL AF ABEØEN
OG NÆRLIGGENDE BYER PÅ PUERTO RICO.
FLERTALLET AF ABERNE OVERLEVEDE,
MEN HJÆLPEARBEJDET FORTSÆTTER.