VARNING BLINKANDE LJUS FÖREKOMMER I DENNA FILM
FRASASSIGROTTORNA ITALIEN
Akta huvudet.
Så vackert.
Vi har tur.
Vi har sett dem innan,
men de blommar bara under vissa omständigheter,
när vattennivån är låg.
Så att snubbla över
en blomning av den här omfattningen är verkligen en lyckträff.
Jag är jätteglad.
De är förvånansvärt svåra att fånga.
De känns nästan inte.
De märkliga, snirkliga...
...slamformationerna på väggen...
De är verkligen...
De är bland de vackraste jag har sett.
Vi vet inte hur de skapas.
Det är fortfarande en gåta. Men de skapas av livet.
Svaret på frågan om hur mycket av universum vi förstår skiftar ständigt.
När vi flyttar fram positionerna, för att vi har lärt oss något nytt,
ser vi nya underverk som inte ens var synliga innan.
DENNA FILM ÄR ETT EXPERIMENT.
NIO FORSKARE TRÄFFAS FÖR FÖRSTA GÅNGEN
I EN KEDJA AV MÖTEN RUNTOM I VÄRLDEN.
DET BÖRJAR UNDER ETT BERG,
OCH SLUTAR PÅ EN Ö MED APOR.
Vänta...
Det står "in". Det är förbjudet.
Får jag poäng för fotgängare?
MIKROBIOLOG
Hur kan det vara rätt väg?
Ja ja.
Han är sen till lunchen. Därför är han otålig. Han är sen.
Vi är på väg till ett fysiklabb
för att prata med en fysiker i fysikerns habitat,
vilket alltid är intressant att se.
En organism i sin naturliga miljö.
Jag är mikrobiolog.
Jag hoppas att fysikern lyckas förmedla
vad han gör och varför,
på ett sätt som jag förstår.
Jag försöker vara fördomsfri.
Är du möjligen Davide D'Angelo?
Ja, det är jag.
Jag är Jennifer.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Välkommen. - Tack.
- Du måste fylla i blanketter... - Jag älskar blanketter.
Okej, sen kan vi äta lunch i kafeterian.
Titta, vad häftig han är.
Håret...
Galileo, Newton...
...D'Angelo.
Vi vet inte vad mörk materia är.
FYSIKER
Vi tror att mörk materia existerar, men vi har aldrig hittat det.
Är kafeterian bra?
Bättre än genomsnittet, skulle jag säga.
Goddag. Hej.
Tyvärr kommer du inte gilla maten.
Det stämmer inte.
Vad är mörk materia?
Det vet vi inte.
- Toppen. Därför är den "mörk". - Precis.
Mörk materia finns även inom mikrobiologin. Vi stal ordet.
Vad används det för?
Vi har vissa bevis för att det finns 35 biljoner mikrobiska arter och...
...vi har sett kanske en miljon.
Så resten är mörk materia.
Okej.
Ja, vi stal det. Det erkänner jag.
Ja, det är förståeligt.
För det vi kallar mörk materia är...
...en ny partikel som vi inte har upptäckt än.
Så hypotesen är att mörk materia existerar,
för att det stämmer med våra observationer.
Precis.
Det kanske inte existerar, men vi tror att det gör det...
Tills vi hittar det kan vi inte vara säkra.
Alla observationer pekar åt det hållet.
Det är väldigt mystiskt.
Mörk materia är en av de stora gåtorna inom partikelfysiken.
Av all materia som borde finnas där ute är 85 % osynlig.
Partiklarna rör sig igenom våra kroppar just i detta nu,
och för det mesta utan någon interaktion.
Så hur ska ni hitta den? Hur ska ni upptäcka den?
Så...
...varför är vi här?
Ja, varför?
Vi är under 1 800 meter sten.
Vi är djupt under jord för att experimenten här,
vare sig de rör mörk materia, neutrino eller något annat sällsynt,
måste skyddas mot kosmisk strålning.
Det finns protoner eller tyngre joner som värmer upp atmosfären.
De ger upphov till partikelskurar som träffar oss ovan jord.
Berget filtrerar bort det.
Här har man så kallad "kosmisk tystnad".
Kosmisk tystnad?
Vi är i den kosmiska tystnaden under berget. Jag älskar det.
Här kan man höra de kosmiska strålarna.
- Jag tittar gärna på den nya detektorn. - Okej.
- Den är inte färdig än. - Okej.
Det här är ditt nya experiment.
Det är fortfarande en prototyp.
Den ska bevisa hela konceptet.
Att mörk materia existerar, men vi är inte säkra...
Kristallen som du lägger in i den kommer att hjälpa dig...
Det blir den bästa detektorn som man kan bygga.
Det finns kristaller där inne... Hur ser du vad kristallen ser?
Hur talar den till dig på utsidan?
Den avger ljus, och man har två fotomultiplikatorer på vardera sida.
Och här läser man av dem.
Det är jättelätt.
- Man registrerar ljuset. - Här är min vän, mörk materia-fysikern.
Vad kan vara enklare?
Jag måste lossa på hjälmen hela tiden, för mitt huvud blir bara större.
Jag måste erkänna att jag visste noll om mörk materia.
Så det här är min förståelse av det hela:
Vi roterar i ett hav av mörk materia-partiklar.
Det finns en...
...behållare.
Så vi bygger en detektor, som är...
Vars kärna består av en...
...en speciell och omsorgsfullt odlad kristall.
En natriumjodidkristall...
När kristallen träffas av partiklar av mörk materia...
...ser man en liten ljusblixt.
Det ljuset upptäcks av...
...anordningarna som sticker ut ur behållaren.
Och anordningarna omvandlar ljuset till en elektronisk puls
som går till en dator som säger: "Hej, mörk materia här."
Om du var tvungen, och jag vet att vi inte gör sånt,
men om du fick gissa...
Var finns mörk materia?
- Kan du gissa? - Nej.
- Forskning handlar inte om gissningar. - Jag vet.
Men ibland drömmer jag om ett visst resultat.
Så här kan jag säga:
Här ser du modellen.
Den minimala supersymmetriska modellen för att se mörk materia här.
Extradimensionella modeller för att förutse mörk materia här.
De andra är här...
Så vi har ingen aning.
Vi har ingen aning.
Inom mitt fält, för tio år sen,
om du frågade var vi skulle befinna oss i dag
skulle jag ha svårt att svara, för vi är verkligen...
Jag förstår fullständigt.
Vi fyller inte bara i luckor,
vi stirrar in i en djup avgrund som vi inte ser särskilt långt ner i.
Och beroende på vad ficklampan lyser på först
kan vi gå åt ett helt annat håll.
Det är svårt, när man står på gränsen till det okända,
att säga vart forskningen är på väg.
Är forskningen om mörk materia i samma läge?
Är det jämförbart?
Vi står på gränsen till nånting, men vi vet inte vad.
Det är helt ofattbart
att det finns så mycket mer materia i universum än vi hittills anar.
Vi vet inte vad det är.
Vi måste ta reda på om det är sant.
Om det verkligen finns mörk materia eller en annan outforskad förklaring.
För så är det med forskning.
Ibland söker man efter något i flera år
och i slutändan hittar man inget.
Då måste man förändra sitt tänkesätt.
Jag ska på toa. Vill du filma det också?
Titta.
Hallå...
Det är helt otroligt. Stalaktiter.
Ser ni? Ett sugrör.
En bucatino.
Stället fanns inte för 20 år sen. Omöjligt.
- Det är möjligt. - Är det?
Jag vill veta vad det är. Kanske salt.
Och då växer det snabbt.
Ser du fläckarna? De är ljussamlande mikroorganismer.
Allihop.
De röda är en sort, de mörka en annan, den gröna en tredje...
- Så det finns aromer, som med neutriner. - Ja, det finns aromer.
- Hur många finns det? - 35 biljoner aromer.
Okej, det är lite fler än de tre aromerna vi har.
Är era sterila?
Våra är inte sterila.
Vi känner inte till några sterila aromer.
Det kan vara...
Intressant fråga.
Det finns ett problem inom biologin.
Vi tror att allt liv, alla 30 biljoner arter,
har samma ursprung.
Då är de lätt att upptäcka, för vi vet vad vi letar efter.
Men om det fanns en annan anfader...
...skulle vi inte veta vad vi ska leta efter.
Hur länge har vi letat efter det här?
Mörk materia. Hur länge har vi letat?
Minst 20 år. Kanske mer.
Om man hittar det vinner man Nobelpriset.
Om inte så publicerar man det ändå.
Vad skiljer dig från mängden?
Varför är du villig att leta efter något som vi inte vet...
Det måste finnas. Kom igen.
Varifrån har du fått det?
Forskningen är en resa.
Den tar en någonstans där man inte har varit.
Vissa föredrar att ägna sig åt livsvetenskaper.
Andra vill veta hur universum skapades.
Jag har bara studerat fysik. Jag vet inte hur jag skulle tänka
om jag hade studerat något annat.
BRYSSEL BELGIEN
Jag känner mig övervakad.
Dagarna i Gran Sasso räckte inte för att vänja sig.
Vart är vi på väg?
Menar du i dag?
Jag har inte den blekaste aning.
Jag vill bli chockad.
- Hej. - Hej.
Trevligt att träffas.
- Så du är Davide. - Ja.
Du vet att jag är psykolog.
Ja, men jag vet inte ditt forskningsområde.
Jag tänker mig scenen i Ghostbusters,
där du visar upp kort och jag ska gissa vilket...
Oroa dig inte.
KOGNITIV PSYKOLOG
Mitt forskningsintresse är medvetandet.
Hur och varför hjärnans biologiska aktivitet
skapar medvetna upplevelser.
Så, professor...
Nej, jag tänker inte psykoanalysera dig.
Vi jobbar främst med medvetandet.
Medvetandet har beskrivits som en av 2000-talets mest betydande frågor,
i klass med universums ursprung,
livets ursprung och andra stora frågor.
Det är fortfarande ett mysterium hur hjärnans biologiska aktivitet
skapar psyket och mentala tillstånd.
En av svårigheterna med att studera medvetandet
är att det är ett privat fenomen.
Jag vet att jag är medveten. Jag tror att du är det.
För du beter dig på ett sätt som jag förknippar med medvetenhet,
även om det inte kan definieras.
Men poängen är att jag inte har tillgång till dina mentala tillstånd. Eller hur?
Vi har planerat två experiment.
Jag får väl inte nålar i skallen?
Nej, men om du är villig sätter vi elektroder på huvudet.
Du ska försöka få en robothand att röra sig med din tankekraft.
Redo?
Jag har alltid tänkt donera min hjärna till forskningen.
Det vi försöker göra
är att lära oss vilka tankar som får handen att röra sig.
Vad är skillnaden mellan dessa tankar och tankar som inte får den att röra sig?
Argumentet är att det inte är medfött.
Under din utveckling måste din hjärna lära sig att kommunicera med kroppen.
Agens är en del av att vara medveten.
Var tredje sekund pekar en röd pil åt höger på skärmen.
När du ser pilen ska du föreställa dig en rörelse.
Det är en högerhand, så det är bättre att föreställa sig rörelse i höger hand.
Den är avsiktlig.
Den är inte det.
Var det okej?
Jag vill vara här en vecka och lära mig att behärska den.
Det är många frågor om fysiken...
Jag vill prova alla olika rörelser.
Känner du att du kan styra handen nu?
- Till viss del. - Ja.
Till viss del.
Det handlar om agens.
Om jag kunde koncentrera mig och bortse från alla ljud...
Ja.
...skulle jag kunna göra fyra av fem rörelser rätt.
Okej.
Men när jag börjar tänka på vad som händer...
- Det är känsligt. - Ja. Då tappar jag bort mig.
Tanken är att det ska bli mindre känsligt och mer robust...
- Det blev det även på så här kort tid. - ...när man får ökad kunskap.
Till den punkten att man inte behöver göra nåt särskilt.
Då behöver man inte anstränga sig för att få den att röra sig.
Det sker naturligt i våra kroppar.
Det är viktigt att komma ihåg att medvetandet inte är en enda sak.
Det är olika mekanismer
som tillsammans utgör den vuxna människans hjärna,
som vi vet är medveten.
Om man är en empirisk forskare som jag är, så vill man göra experiment.
Utmaningen är att klura ut
hur vi kan utforska våra mentala tillstånd utifrån ett vetenskapligt perspektiv.
Allt som händer i våra mentala liv kommer från hjärnans biologiska aktivitet.
Hjärnan är ett otroligt komplext organ
som består av cirka 88 miljarder nervceller.
Varje nervcell är kopplad till 10 000 andra nervceller.
Hur skapar man experiment som hjälper oss att förstå
förhållandet mellan psyket och kroppen?
Vi försöker lösa problem med "hur skapar jag algoritmen?"
Det är kreativt.
Ja, men jag vaknar mitt i natten av det.
- Det finns inget annat. - Man kan inte somna då.
Så du också nörd.
Till hundra procent.
Det här laboratoriet gör jätteintressanta saker.
De undersöker fundamentala frågor
om själva definitionen av medvetande och självmedvetande.
Jag visste inte att det fanns någon som tacklade frågorna
genom praktiska experiment.
Det är mycket mer praktiskt än jag väntade mig.
Jag tänker: "De är psykologer så de kommer bara prata."
Men så var det inte alls.
De har hårdvara, de mäter och diskuterar data...
Vi är på samma våglängd som Axel. Verkligen.
Mörk materia har massa.
Den måste ha massa, ja.
Den måste ha massa...
Och massa kan man väl upptäcka?
Ja.
- Det är så vi vet... - Det är så vi vet att den finns.
Var är den då?
Den går igenom oss. Det är hypotesen.
- Så det är fullt av mörk materia här. - Det är som neutriner.
- Skål. - Skål.
Vi är de enda som dricker.
Ni grabbar...
Det jag är rädd för är självklart att mörk materia inte finns.
- För... - Men är det ens möjligt?
Om mörk materia inte finns måste vi tänka efter ordentligt...
...vilka förklaringar som finns.
- Då är din karriär över. - Nej.
Aldrig.
När man lägger fram nåt, och det är kul även om det inte stämmer.
Det är det som gör forskningen spännande.
Det som sker, det sker,
och det finns alltid något att tänka på, teoretisera om eller förstå.
Om mörk materia inte finns...
...så är det väl så.
Jag är inte orolig för att medvetandet inte finns.
- Så det problemet har jag inte. - Ja.
Jag vet att det finns.
Om det finns en oro...
...så är det att framstegen inte sker snabbt nog
för att vi ska förstå hur det fungerar.
- Vad är tillräckligt snabbt? - Jag vet inte. Under min livstid, kanske?
Den sortens oro.
Ibland känns det som att vi har långt kvar.
Som individ, när man har gjort det här i 10-15 år,
så känner man: "Vi är nästan framme." Men det är vi inte.
- Jag förstår precis. - Det kan jag tänka mig.
Alla forskares drömmer om att göra en stor upptäckt
som verkligen för forskningen framåt.
Jag tror inte att det blir jag, men...
Det är spännande att jag som individ har en koppling till de stora frågorna.
Det är det vi vill. Vi vill lösa de svåraste problemen.
Varför är vi annars här?
Kommer det att stå:
"Dr Luke McKay, astrobiolog", längst ner på skärmen?
Vad vill du att det ska stå?
Alltså...
Det som håller mig vaken om nätterna är huruvida vi är ensamma.
Mikroorganismerna som jag studerar i varma källor...
...definierar tydligt gränserna för liv på jorden.
Det är avgörande för att förstå var det kan finnas liv i rymden.
- Vet du uttrycket "shotgun"? - Nej. Jag vet vad ett hagelgevär är...
Det kommer från gamla tider när folk hade häst och vagn.
- Och... - Kom folk med gevär?
I nybyggartrakter betydde "ride shotgun" att vara redo för banditer.
Så du sitter bredvid föraren.
Det här är vägen till Burning Man. Själv har jag aldrig varit där.
Du är för gammal.
Nu är jag det.
Jordskorpan ligger ovanpå allt annat,
och där det finns en spricka eller ett hål
så får man det här.
Hela området är geotermiskt aktivt.
I hela området ser man förbindelsen till den underjordiska världen.
- Det låter kusligt. - Ja.
Förbindelsen till underjorden.
- Där är den. Det kommer ångor ur den. - Ja.
Vi ska ge dig ett litet snack om säkerhet runt varma källor.
När folk hör ordet "varm källa"
tänker de sig nånting som man kan sitta och ha trevligt i.
Men de varma källorna som vi brukar studera
är alldeles för varma för det.
- Man kan stiga ner en enda gång. - Och aldrig stiga ur.
- Du blir förändrad. - Finns det nåt som är trevligt här?
Det är ormar, ångor, faror, temperaturen...
Det är frågan. Vad finns det att gilla?
Vi älskar den här sortens ställe.
MIKROBIOLOG
- Så det är ni som är extremofilerna. - Ja, det är vi båda två.
Vi är extrema extremofiler.
Det är lite blött här.
Det blir blötare.
- Är ni okej? - Jag är det.
- Då fortsätter vi. - Det blir lite blötare här.
Sätt på den, så släpper jag ner änden.
Säg till vad den visar.
Jag är intresserad av vilka mikroorganismerna är.
Det första jag gör är att ta reda på temperaturintervallet och pH-värdet.
Det är tillräckligt varm.
Toppen.
- Den borde stiga långsamt. Låt mig veta... - Den stiger snabbt.
...när den når max.
Temperaturen är 72,2 grader Celcius.
Vi kan börja samla in.
Det är jättetyst. Man känner hur den klagar.
Ja, här är våra vänner.
Jag vet inte vilka som lever här än.
Det är sedimentprover från kanten av den varma källan.
Vi tar med dem tillbaka till labbet
och utför det vi kallar en dna-extraktion,
för att se vilka ovanliga och okända mikroorganismer det är i den här miljön.
Jag är övertygad om att det finns liv i yttre rymden...
...men tekniskt sett vet vi inte.
Det är antagligen det som kopplar mitt arbete till Axels.
Hur skulle det se ut? Vad är deras motsvarighet till hjärnan?
Vad är deras motsvarighet till medvetande?
Såja! Snyggt.
Okej, gör klart resten.
Red ut dem, så visar de vad de vill att du ska göra.
Tror du att universum kan förstås?
Jag vet inte. Det är en fråga för en fysiker.
Mörk materia är ett bra exempel.
Själva tanken att den inte interagerar med ljus,
och att vi inte kan uppfatta den...
Det känns konstigt för mig.
Att det finns materia runtomkring en...
Ja.
...som vi inte kan uppfatta.
Vi glömmer nästan att vi begränsas av våra egna sinnen, eller hur?
Här...
...är det människor. Det är en människa.
Om du måste gissa,
var på livets träd befinner sig en palm?
Var skulle du peka?
Här.
- Här? - Ja, där.
En palm? Varför skulle den vara där?
För att jag inte ritade varenda gren av livets träd.
Det finns mer än 50 grenar. Det finns fler organismer än så på jorden.
Jag ritar de stora grupperna.
Om du skulle gissa var ett svampdjur skulle vara...?
- Här. - Nu vet du.
Jäst skulle vara här eller kanske här bak.
Insekter...
...blommor...
När vi tänker på livets mångfald...
...tänker vi inte alls på hur stor den är.
Det här är en domän som kallas eukarya.
Okej.
Det är vår domän - eukaryoter.
Och det här...
...är Archaea.
Faktiskt.
Vilket är mitt stora intresse.
Och det här...
...är bacteria.
Vet du vad? Du har ritat en hjärna.
Helt otroligt, tillbaka till hjärnor.
- Kan du visa var hippocampus är? - Här.
Här i mitten.
Men det är en bra poäng.
Du pratade om mångfald och hur vi ser på den...
Och hela den här okända delen som ingen ser...
Min poäng är att till och med mikrobiologer
vet väldigt lite om bakterier och arkéer.
Historiskt sett har vår kunskap om mikrobiologi
baserats på det här lilla biten av den totala mångfalden.
Det var inte förrän dna-sekvenseringen som vi började upptäcka allt det här.
Den enorma majoriteten av livsformer som är okända.
Jag ska köra i gång den, sen får du göra det roliga.
Lägg i två skopor.
Kom hit.
Det är en mörk bit som jag är intresserad av.
Vi skakar den,
och då kommer kulorna att klyva cellerna.
Det får dna: t att läcka ut.
MITT NAMN ÄR BOND, JAMES BOND. SKAKAD, INTE RÖRD.
Lägg in dem.
Det är en centrifug och får saker snurrar snabbt.
Men det är en ultra-centrifug, så saker snurrar jättesnabbt.
Man måste vara nykter när man tittar på det här.
- Lite ostadig? - Det är som fyrverkerier. Nej.
Det är så färggrant och så... bokstavligen full av liv.
Varenda en av de här lysande krumelurerna
är olika sorters bakterier, eller kanske samma sort.
Och om vi ändrar det... till grönt tittar vi på arkéer igen, och du ser...
I en och samma källa, i samma sediment från kanten av källan,
finns det många olika arkéer i den källan.
- Det är ett universum i en enda droppe. - Precis.
Den är märkligt lik universum.
Jag tänkte inte säga det, men... Nu lägger jag ner jämförelserna.
- Precis. - Ja, det gör det.
Det är coolt att ha det perspektivet,
att titta så nära och fokusera på mikroorganismer.
Samtidigt har man en visuell länk till yttre rymden.
Jag observerar stjärnor som bildas.
ASTROFYSIKER
Jag tittar på gasmoln
och försöker förstå planetbildningens gåtor.
Det är frågan om hur vi uppstod.
- Hej, jag är Luke McKay. - Rachel Smith.
Jag visste inte hur du såg ut eller vem du var.
Här är jag.
Titta.
Riktiga kor som de tog hit.
- Eller robotar. - Hollywood-kor.
De kan vara hologram.
Vilka sköter sina kor så?
Bergstoppen är bland mina favoritplatser.
Forskare världen över vill använda teleskopet.
Det är bland de bästa observatorierna i världen.
Höjden kan påverka folk på sätt som inte alltid går att förutse.
- Hur högt är det? - Nästan 4 200 meter.
Är det inte motorlukr?
- Eller gaspedalen? - Nej, det är nog damm.
Vi börjar klättra nu.
Titta hur högt vi är. Herregud!
Vi är ovanför allting.
Jag känner mig som ett barn på julafton.
- Eller mig själv på julafton. - Det är höjden, men visst.
Glädjen är brist på syre.
Man fattar inte hur stora de är förrän man är här.
Herregud.
Vad häftigt!
Den är tillbaka! Ja!
Det är vårt instrument.
Kom, vi tar en bild.
Det är så häftigt!
Primärspegeln är det vi tittar på nu.
TELESKOPANSVARIG
Du ser de individuella segmenten. 36 stycken.
De är sexkantiga och bildar en yta på 10 meter.
Speglarna ska fånga och fokusera ljuset.
När det kommer in...
Och speglarna skickar det till instrumentet.
Okej, jag fattar.
Det här är ett verktyg, spegeln med dess 36 segment
på den här höga höjden på planeten,
för att utforska galaxen mitt i princip.
Det är den coolaste meningen jag har hört.
"Vi pekar den mot mitten av galaxen."
Ja, vi får ljus från galaxens mitt.
Vi ska titta på stjärnor som bildas.
Det är nästan som ett rymdskepp.
Men ett som i stället för rymden närmare oss.
Det finns många likheter mellan det hon gör och det jag gör.
Sättet hon samlar prover
är att fånga ljuset från avlägsna platser i galaxen.
Och genom att använda olika maskiner
undersöka ljuset på olika sätt.
Det ljuset kan faktiskt berätta nåt om kemin
i det områdets stjärnbildning.
Och vi ska vara uppe hela natten, för då händer allt det roliga.
Vi jobbar hårt med att få teleskoptid och skriva förslag.
Det är ett privilegium.
När vädret är dåligt är det kört.
Man kan komma ända hit, och så är det stängt på grund av dimma.
För att vara ärlig
hade jag inte fattat att man inte tittar i teleskopet.
Jag förstod inte att teleskopet är där uppe på vulkanen,
och vi kommer vara här nere och titta på datorer.
Nu i efterhand låter det vettigt.
Men när jag hörde att jag skulle göra det här tänkte jag:
"Schyst, vi är uppe hela natten och tittar genom teleskopet."
Men så blir det inte.
Det är filtret för att fokusera teleskopet.
Okej.
- Webbkamerorna ser bra ut. - Det blir en toppenkväll.
Den relativa luftfuktigheten är låg.
Vi är redo.
Är det ett filterhjul? Det ser exakt ut som ett mikroskop.
Det är ett litet teleskop.
För pyttesmå saker.
Ett teleskop för pyttesmå saker.
Coolt att man ser hur den rör sig.
- Stjärnorna blir linjer. - Där är den.
Det starka ljuset är din första stjärna.
Den visar hur mycket ljus som kommer.
Det är en klar stjärna utan mycket himmel.
Vi såg ju lite brus i vissa data, men det här är perfekt.
Titta. Det är som en målning.
Vi älskar sånt här.
Så vi har varit här i...
...sju eller åtta timmar.
Vi har vandrat genom Vintergatan med Keck-teleskopet.
Rachels favoritsignatur är kolmonoxid.
Och...
...det är...
Det säger rätt mycket.
Den molekylen avslöjar mycket om....
...stjärnbildning.
Det är tydligt att det är här som min kunskap sviker.
Över till Rachel.
Gasmolnet runt en stjärna som bildas
utgörs av många molekyler, varav en är kolmonoxid.
Kolmonoxid är avgaserna som kommer från din bil.
Det är giftigt, och man vill inte andas in det.
Men det är en viktig molekyl att studera i vår galax.
Kol är nyckeln till att förstå hur planeter bildas,
och hur molekyler som behövs för livet bildas.
Vi har inte förstått hela bilden än.
Datan från teleskopet öppnar ett fönster till något som kanske pågår.
Hur kan jag som enskild individ...
...besvara en fråga om orsakerna?
Det är ett pussel med en miljon eller en miljard bitar, och vi har en bit.
Logginlägg...
...kapitel 24, del tre.
Filmteamet har gått.
Det är bara vi kvar.
Jag tar en perspektivbild. Så här.
- Okej. Men rör den inte än. - Jag rör inget.
Det är nästan kvart över fem på morgonen.
Vi försöker få den sista möjliga datan innan solen går upp och förstör allt.
- Har du sett flytande lava nån gång? - Nej.
Herregud!
Det är så coolt.
Herregud.
Det är samma sak. Vi kan inte åka ut i rymden,
men vi kan använda teleskop och komma hit.
- Det känns som... - Rymden kommer till oss.
Rymden kommer till oss, och det här får mig att känna samma sak
som jag känner på Mauna Kea, på Keck.
Där ser vi rymdens ursprung, och här ser vi vår planets ursprung.
Jag skulle gärna åka ut i rymden.
Att titta ut genom ett fönster...
...och vara omgiven av mörkret i rymden...
Att åka upp i en kapsel och titta ut
och vara en del av kosmos på det sättet.
COSTA RICA STILLAHAVSKUSTEN
Vill du ha vatten?
Jag hämtar vatten.
Jag har kokosnöt. Piña colada.
Piña colada
- Rom? - Nej. Kokosnöt. Vi jobbar, eller hur?
Om han slickar sina kulor borde vi nog bryta.
Hej, sötnos. Är du kanske en flicka?
Vi ska tydligen till en hydrotermal öppning.
Jag vet bara att det är kallt där nere. Jag vet inte hur djupt det är.
Och jag vet inte vad de studerar.
Men jag föreställer mig att det är coola djur.
Det är nåt magiskt med...
GEOBIOLOG
...att vara där nere och titta ut.
Och se saker som ingen annan har sett på havsbotten.
- Trevligt att träffas. - Hur var resan?
Underbar.
- Själv? - Toppen, hittills. Kanon.
Hur många dyk har du gjort?
Jag funderade på det häromdagen. Jag tror att det är 17 dyk.
Det är coolt, och när du dyker i morgon...
Under nerdyket så kommer du att se en massa underliga djur.
Kan ni ta bilder på dem?
Vi lyckades inte...
Ni kanske dyker ner för snabbt.
Ja, i vanliga fall är man fullt upptagen med det faktiska jobbet.
FORSKNINGSLABORATORIUM
STEN 15
Vi kan börja sälja juicer.
De påminner om juicepåsar.
Den här vill man inte dricka.
- Om man är mikroorganism... - Bara om man är det.
Det räcker. Vi lämnar en öppning så att vi kan lägga i kemikalier.
Smaskig vetenskap.
Är alla arkéer?
Inte alla. Det är både arkéer och bakterier.
Vi är intresserade av organismer som äter metangas och lever i stenar.
Folk brukar ofta fråga mig varför jag gör det jag gör.
Får du en helhetsbild
genom att förstå hur mikroorganismerna nyttjar kol?
Metan är en stark växthusgas.
Vi har enorma metandepåer
i djuphavet längs kontinentalranden.
Större delen av gasen hamnar inte i atmosfären
tack vare att mikroorganismerna äter den innan den frigörs till vattenkolumnen
och atmosfären.
- När du dyker med Alvin... - Och när du dyker.
- Får jag det? - I morgon. Du och jag.
EKOLOG OCH FORSKNINGSCHEF
Bekräftelse på film.
Du och jag i morgon. Det står på schemat.
Är det som en annan planet?
Ja. Det känns så ibland.
Vi har inte ställt fram pingisbordet än. Men det är en prioritet i dag.
Det här är labbet.
När du är där nere, Victoria, känns det som att vara i ett tomrum?
Nej, jag känner mig hemma där nere.
Jag skulle gärna stanna där.
Vad gillar ni mest med att dyka ner?
Det är bland de största habitaten eller miljön, på vår planet,
och vi har knappt ens skrapat på ytan.
Du sa att det såg tomt och dött ut,
men vi båda ser en enorm mångfald.
De är pyttesmå och lever i leran, och man ser dem inte.
De flesta är okända och har aldrig beskrivits. Men de är där..
Det är en otrolig mångfald.
En annan sak du måste göra innan du dyker är att ta en dusch
innan du stiger ner i ubåten. Och ha på dig så rena kläder du kan.
- På grund av hur jag ser ut? - Nej, det säger vi alltid.
Hit ska vi åka.
Här är allt i korgen.
Mot slutet när batterierna tar slut, avgör det hur länge dyket varar.
Okej.
- Så länge inget annat går fel. - Okej.
Men du har sagt flera gånger att inget kommer att gå fel.
Ja. Det garanterar jag.
Din personliga försäkran.
Det är kallt i ubåten, och allt måste vara i naturfiber.
En passande, långärmad tröja.
Hur känns det i dag, jämfört med i går, med dyket?
Jag är upprymd. Ja.
Varför...? Verkar jag nervös? Borde jag vara det?
- Trevlig resa! - Tack.
Okej.
Herregud.
Uppfattat. Vi har en matchning.
Ytlabbet här, Alvin.
Måldjupet är 1 000 meter. Klar att dyka vid grönt ljus.
Uppfattat. 1 000 meter. Avvaktar för simmare.
En minut, Alvin. Simmarna är klara.
Uppfattat. Alvin dyker.
Åh, det är grönt.
Jättegrönt.
- Är det ljuset? - Nej, vi är mitt i en planktonblomning.
- Ser jag botten? - Ja.
Cool kapsel. Det känns som att vara i rymden.
Det känns rymligare ju längre vi är här.
Vi har mackor med jordnötssmör som räcker minst 30 minuter till...
...i takten som vi äter dem.
Oj, titta på musselbäddarna.
Åh, vad fint!
När de satte på ljusen såg man klarröda räkor.
De var slående med tanke på de i övrigt dämpade färgerna.
Miljön är ganska grå.
Allt ter sig långsammare, eftersom trycket är så stort.
Länken mellan öppningarna och den globala uppvärmningen är tänkvärd.
Jag hade inte funderat på det förrän jag pratade med Victoria och Erik.
Metan är en växthusgas som är mycket starkare än koldioxid,
vad gäller förmågan att värma upp planeten.
Mikroorganismerna som vi studerar...
...använder gasen för att överleva.
Det gäller även andra djur i den miljön.
Vid öppningen ser man jättehäftiga djur: kiwador som äter bakterier...
Basen av näringskedjan utgörs av bakterier och metangas.
Trots att de är små och inte kan ses med blotta ögat
är mikroorganismerna som vi studerar metangasens grindvakter.
Hej, det är Victoria.
Vi undrar hur din upplevelse har varit.
Jag filmar det som är utanför fönstret, och Erik och Mike in samlar prover.
Det är jätteintressant. Det är toppen här.
Ta med fina prover. Hälsa till Erik.
Vi plockar stenar som är mitt i gasflödet
och flyttar dem till olika långt bort,
för att se om de förändras beroende på hur långt ifrån öppningen de är.
Vi försöker lära oss hur metangasen påverkar hela havet.
När man rör sig bort från öppningen...
...minskar mängden djur radikalt.
Man hamnar i ett tomrum rätt snabbt.
Jag gillade att inte se nånting.
Det är som ett rymdskepp.
Välkommen tillbaka.
Nu förstå jag astronauter som inte har gått på fast mark.
Vi var bara där i sex timmar.
Vad gillade du mest?
Att vara inuti sfären.
Att vara i en metallsfär i havet.
Det känns mysko med alla små röda knappar.
Vi hade kunnat vara var som helst i universum.
Jag älskar att titta på prover när de kommer från havsbotten.
Varje dyk med Alvin är som julafton.
När alla prover kommer upp, och vi får titta på vad folk har hittat...
Jag hoppas att vi en dag kan förstå hur mikroorganismernas ekosystem funkar.
Men jag tror inte att vi kommer att lyckas inom tio år.
Det är nästan som en långvarig besatthet.
Mina projekt är mångåriga engagemang.
Många som inte håller på med forskning...
Ofta ser de bara den färdiga produkten, en fin publikation.
Vi skriver sällan:
"Vi ägnade tre år åt andra saker innan det här äntligen funkade."
Hej.
- Hej, Jun. - Välkommen, Victoria.
Trevligt att träffas.
- Så du har din bas i Kalifornien. - Ja, Caltech i Pasadena.
Det visste jag inte.
Det sa ni inte.
FYSIKER
Vi vet att tid och rum hänger ihop.
Vi utforskar verkligen gränserna för kvantfysik och kvantteknik.
- Har du sett filmen Interstellar? - Jag har inte sett den.
Fantastisk film.
En astronaut åkte nära ett svart hål
och när han kom hem var hans dotter äldre än honom.
Du kommer se en del sånt i vårt labb i morgon.
Det är inte science fiction. Man kan se klockor sakta ner
när man närmar sig jordens medelpunkt.
Är det sant?
Så...
Det är relativitetseffekten som Einstein postulerade för hundra år sen,
Enligt den allmänna relativitetsteorin är tiden relativ.
När man har en tung massa förvrängs rumtiden runt den.
Tiden förändras, och det kan vi visa.
Om du lyfter upp klockan några centimeter går tiden snabbare.
Väldigt lite. Bara moderna atomur upptäcker det.
Så om man flyttar klockan ett par...
...centimeter bort...
...så märker man skillnaden. Ja.
På vilken nivå...?
- Hur många decimaler pratar vi om? - 10 upphöjt till 18.
Klockan är egentligen en kvantsensor.
Jag kallar den en sensor. Den är ett mätredskap.
Tack för att alla kom.
Jag vill presentera er för Victoria. Hon undervisar på Caltech.
Jag är jätteimponerad av att hon dök ner 5 000 meter för att studera ekosystem.
Jag tillhör institutionen för geologi och planetologi.
I dag ska vi ge henne nåt lite extra...
Vi ska ha en väldigt teknisk gruppdiskussion
om att tillverka ur och att förstå strontiumatomer.
Ta det lugnt med... beskrivningarna.
När det blir riktigt kallt blir kvantmekaniken viktig.
Atomens vågegenskaper blir viktiga.
Vi vill åt en specifik frekvens. Den ska vara så exakt som möjligt.
Vi ska jämföra ett strontiumur med optiskt gitter
med ett i ytterbium.
Det är en trist bild, och det är bra.
Vi vill att de ska vara tråkiga.
Hundratals terahertz i stället för tiotals gigahertz.
Om jag har förstått rätt har du ditt grundtillstånd.
Sen belyser du det med ljus med en viss frekvens
och tittar på den igen.
Och då ser du hur många atomer som är exciterade och hur de är fördelade.
Visst är det fantastiskt?
Hon förstår klockmätningarna.
Välkommen till labbet.
Det skiljer sig från havet.
Ja.
Den ser lite underlig ut, med massor av gamla delar.
Men tro mig, alla kablar där har ett syfte.
Jag tar med dig direkt till det här systemet.
Titta till höger om den linsen, in i vakuumkammaren.
Ser du det blåa ljuset?
Det är 10 miljoner atomer strontium som lyser under ljuset.
Du ser att det inte rör sig.
Det är bara en vakuumkammare med ett ljus.
Atomerna gör att pendeln svänger.
När man öppnar ett golvur
är det första man ser pendeln som svänger fram och tillbaka.
Det är pendeln.
Den blåa bollen som svänger en miljon miljarder cykler per sekund.
VARNING LASER I BRUK
Det är världens mest exakta atomur.
En strontiumklocka med optiskt gitter.
Så över universums hela livslängd saktar den mer mindre än en sekund.
Eftersom den är öppen medan vi filmar
kommer klockan inte fungera särskilt bra.
Vi är alla här och har varma kroppar, så temperaturgradienten är stor.
Och det förändrar antagligen speglarna så att det blir en liten avvikelse.
De kan kontroller atomer i ultrakalla tillstånd medan vi ser på.
Den hänger som en magisk boll... av ljus. Helt ofattbart.
Chris och jag är forskningsbröder.
Vi har känt varandra i 25 år, tror jag.
Ja.
S STANDARDISERINGSINSTITUT BOULDER, COLORADO
I labbet finns ett av våra optiska atomur.
Atomur är väldigt viktiga, till om med när man kör.
FYSIKER
Hela gps-konstellation är full av atomur.
Hur många kopplar upp sig mot NIST: s server för att synka klockan?
Vi får 20 miljarder träffar om dagen.
Tjugo miljarder?
Google får sju miljarder per dag.
De får lite mer komplicerade sökningar än "vad är klockan?"
Datorer världen över frågar ständigt NIST vad klockan är.
Vi har en kalciumbaserad klocka.
Det bästa är när ljuset träffar atomerna och atomerna ger mig information.
Processen är verkligen smittande.
Man märker Chris passion.
Han förmänskligar atomerna.
Han pratar om en "hon" och en "han" som kommunicerar.
När man kommer in i informationsleken
känns det nästan som att tala med något intelligent.
Man kan inte hjälpa det.
Man får en sån intim arbetsrelation till dem.
Vissa undrar varför man behöver fler decimaler på atomuret.
Den frågan får jag ofta.
Svaret är att tid, paradoxalt nog,
är en storhet vi inte förstår på ett filosofiskt plan.
Ingen förstår egentligen vad tid är.
Men vi kan mäta det många storleksordningar bättre
än någon annan storhet.
Vi har inte sett några begränsningar till...
...vad man kan göra. Precis.
Vi kan inte säga: "Det blir inte bättre än så här."
För att bygga det bästa uret...
Om man till exempel lyfter upp klockan från marken
så går tiden lite snabbare.
När man rör sig mot berget saktar tiden ner.
Det är som att färdas mot jordens mitt, en större massa.
Precis, massan är avgörande.
Kan du, genom att se hur mycket tiden saktar ner, räkna ut massan?
Ja.
Om vi placerar ut klockor i Yellowstone nationalpark
kan man se om farligt mycket massa samlas, som kan orsaka utbrott.
Det vore bra med en varning.
Och uret kan göra det.
Mätningar är i hjärtat av modern forskning.
Allt baseras på mätningar.
Det finns fortfarande gåtor där ute.
Forskningen har alltid använt det man förstår.
Sen bygger man bättre instrument och går ut om mäter.
Man hittar saker som inte är det man förväntar sig.
Ni har hört talas om "mörk materia" och "mörk energi".
Det finns något bortom det som vi inte känner till än.
Det sker explosioner när svarta hål går ihop.
Gravitationsvågor utstrålas i hela universum.
Kanske hör vi till och med ekot av big bang...
...från universums yttersta gränser.
När man bygger klockor med 19 eller 20 decimaler,
vad kommer vi att se?
SUSSEX STORBRITANNIEN
Jag har alltid varit intresserad av hjärnan.
NEUROFORSKARE
Den är fortfarande, och kan förbli, en stor gåta...
...som vi inte kan förstå.
- Hej! Trevligt att träffas. - Anil Seth.
- Tack för att du möter upp mig. - Välkommen till Sussex vackra landsbygd.
Jag har aldrig varit här.
Havet är här... Vad jobbar du med?
Jag är neuroforskare och har en ganska brokig bakgrund.
Jag studerade fysik till att börja med.
- Jag är fysiker. - Jag fick höra det.
Jag visste inget om dig förrän vi talas vid nu.
Jag bygger instrument.
Så jag är nyfiken på hur du undersöker hjärnan.
Det är som frustrerande är att vi vet hur dåliga vi är på att mäta saker.
Det finns en analogi om att de nuvarande hjärnavbildningsmetoderna
är som att ha en mikrofon 500 kilometer upp i himlen
som lyssnar på en massa människor som skriker olika saker.
Vi saknar lämplig teknik, och det är...
Det resonerade med mig när du sa att forskningen handlar om mätningar.
Jag har kollegor som bygger magnetometrar som kan implementeras...
...runt hjärnan och att göra avbildningar.
Vi utvecklar instrument som ni förhoppningsvis har nytta av.
Utmärkt.
- Tog du med några? - Nej.
Det är en kamera.
Det är en viktig del av välkomnandet.
- Tack. - Se landsbygden och ta ett glas.
- En halv lager, tack. Och en... - Bara vatten.
Tack.
Jag är intresserad av hur vi upplever psykologisk tid, kan man säga.
Att den blir snabbare när vi blir äldre...
En pusselbit är att vi saknar tidsdetektorer
i våra hjärnor.
En av de äldsta...
...utmaningarna är att klura ut hur hjärnan konstruerar tidsuppfattning,
med tanke på att den saknar tidssensorer. Vad baseras den på?
Jag är intresserad av att veta vad du tycker.
Det här är Warrick Roseboom.
FORSKARE I TIDSUPPFATTNING
Han vet mycket mer än jag.
Det är första gången vi gör experimentet med en person.
Man ska titta på en video.
Det pågår ett tag.
Om du tittar genom magnetbollen...
Längst bak finns en skärm som visar samma sak som du ser här.
När videon tar slut dyker det här upp.
Man flyttar styrspaken tills siffran motsvarar den upplevda längden.
Okej.
Vi spelar in hans hjärnaktivitet.
Vi gör det här för att det är bra att kunna se inuti någons hjärna.
Men vi försöker även se hur väl
vår modell av tidsuppfattning matchar det Juns hjärna gör.
Bullrigt.
Är det okej om vi startar experimentet? Är du redo?
Ja, det är jag.
Okej.
Nu väntar vi på den första videon.
Ganska statisk scen. Inget händer.
Det är ett av våra kontor i en annan byggnad.
Bara folk som tänker intensivt. Inget som händer rent visuellt.
Bra, han svarar.
Få se vad han tror.
- Hur bra tror du att det gick? - Jag kände...
Det kändes som att det gick bra.
- Du gjorde nog inte så bra ifrån dig. - Okej.
- På de första videorna... - ...var jag fel ute.
Du hade... Du överskattade tiden ganska grovt.
Och ändå har du byggt världens mest exakta klocka.
Är det min hjärna?
Det är din hjärna.
Känner du igen några delar av den?
Nej.
Det är första gången jag ser den. Jag har aldrig blivit skannad.
Vi har inga tidssensorer i hjärnan.
Tiden måste vara en konstruktion.
En tanke är att vår tidsuppfattning
kommer från hur saker förändras
i våra synintryck.
Om mycket förändras känns tiden kanske längre.
Om inget förändras blir vår tidsuppfattning försämrad.
Vi försöker överbrygga glappet och hitta
en enhetlig förklaring om mänsklig tidsuppfattning.
Men det går djupare än så.
Vi vill förstå relationen mellan hjärnor och medvetande,
så mitt labb har matematiker, fysiker och vr-ingenjörer.
Vad konstigt.
Studenterna förvandlas till djur.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
En sak som jag verkligen försöker främja är ett tvärvetenskaplig arbetssätt
för att lösa problemet om hur medvetenhet skapas.
Vilken vacker plats.
Det finns en ståndpunkt...
Den är inte så övertygande, men den kallas mysterianism.
Tanken är att trots snabba datorer och all teknik vi vill ha
så kommer det alltid att finnas saker som övergår vårt förstånd,
för att vi människor är kognitivt begränsade på vissa sätt.
Hur mycket vi än hjälper våra kognitiva förmågor på traven genom teknik
så måste det finnas saker som vi inte förstår, oavsett hjälp.
På samma sätt som en groda, oavsett hjälp,
inte kommer att förstå kvantmekanik.
Den är en groda. Vi kan hamna i samma situation.
Men å andra sidan...
...har vetenskapen varit förbluffande.
Det har funnits saker som borde ha övergått vårt förstånd som vi förstår.
Jag har bara känt Anil i två dagar.
Han känns som en äkta forskare.
Det tilltalar mig att vi, trots att vi är verksamma inom olika fält,
kan tala samma språk.
Det var ett nöje att träffa Jun.
Han är så trevlig och dessutom en briljant forskare.
Man vet aldrig åt vilket håll samtalen kommer att gå.
Steg för steg ställer vi allt djupare frågor.
Vi vet att vi gör framsteg.
Frågan är hur lång tid det tar.
Det kan jag inte svara på, för upptäcktsprocessen är så osäker.
Det är spännande att det återstår mysterier som väntar på att upptäckas.
Vetenskapens historia är full av exempel på hur man har kommit att förstå
något som tidigare var en fullständig gåta.
Och det sker för att det är kumulativt företag.
Man börjar inte från noll varenda gång, man bygger vidare på en hel tradition.
Inte bara av kunskap, utan även metoder och tekniker.
KOGNITIV PSYKOLOG
Hjärnan försöker hela tiden bearbeta saker som den inte borde ha kapacitet till.
En av sakerna är våra upplevelser.
Hur förstår man en händelse?
När den här filmen är slut kanske någon frågar:
Hur var The Most Unknown?"
Och då har folk ett svar. Hur lyckas de svara?
Har din hjärna en mätare för hur bra filmen är?
När de ser delarna med aporna så går mätaren upp.
Fysik - tråkigt.
När psykologer undersökte det visade sig att folk förenklar.
Folk tar bara hänsyn till två saker: Det bästa med den och hur den slutar.
Det är det enda, och det är otroligt.
Så filmen måste ha ett bra slut, så jag är glad att jag är sist ut.
Vi är i Puerto Rico,
och om några minuter åker vi till en ännu mindre ö i Karibiska havet.
En ö precis utanför kusten som heter Cayo Santiago.
Där finns runt tusen kringströvande apor.
Glasögonen immar.
Valp!
Jag vet.
Du känner dem inte.
- Använd glasögon som inte blänker. - Så inte dem?
Det gillar de inte.
Det var ett gott råd.
De ser sig själva, och det är hotfullt.
- Det är vackrare än i labbet. - Mycket vackrare.
En tidig men vacker väckarklocka. Man får njuta.
Fantastiskt.
Vad är motivationen för din forskning?
Jag är psykolog och studerade kognitiv psykologi.
Jag vill veta hur människor tänker.
Men det är svårt att göra experiment på människor.
Vi har kultur och kunskaper...
Att komma ner till mänsklig varseblivning utan det är svårt.
Det fina med aporna är att de beter sig som apor.
Gillar ni Pokémon Go? Det finns en bra på bryggan.
Jag försökte fånga den. Ingen annan kan få dem, för de är här.
Vi ska gå runt ön
och hitta en stig som är längst bort från aporna.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Folk som stirrar upplevs som hot.
Om de blir upprörda så märker du det. Då hotar de dig.
Hur likt är det här deras naturliga habitat?
Makaker är de vanligaste förekommande primaterna förutom människor.
De behandlar oss som gående träd.
Om vi inte trampar på dem behandlas vi som en del av miljön.
Vår grupp är lite större än vanligt, och har en kamera,
så vissa är förvirrade.
Vår grupp gör medvetandearbete här, vilket betyder att vi gör experiment.
Vi måste stanna på en liten yta för att inte påverka datan.
Vi får en liten föreställning vid poolen.
De är en grupp apungar.
Vem vågar?
Peppa dig själv.
Det är så högt.
Har de kul?
Ja, de leker.
- Vad sägs om honan på stenen? - Jag tittade på henne. Ja.
Så vi ska förbereda en liten show för aporna
om vad Kacie vet om var ett objekt.
Den här är den tråkiga.
Den här är...
Aporna kommer inte titta så länge.
De ser henne titta på lådan.
Sen sträcker hon sig.
Vi vill se hur länge de tittar.
Shireen är bakom henne och filmar hur länge de tittar.
Vi antar är apan förlorar intresset snabbt.
Fungerar det här i kontrollerade miljöer?
Kan apor göra det?
Det skulle kunna fungera
men i fångenskap har man inte tillräckligt stort urval.
Aporna kommer tänka annorlunda än Kacie.
De ser Kacie se den gå in i ett ställe.
Men när Kacie inte tittar ser apan att den byter plats.
Nu.
Apan verkar inte uttråkad.
Han tittar länge, för det är oväntat.
Vi vill veta om apor vet att andra kan ha ett annat perspektiv.
Vi förväntar oss att andra hjärnor gör samma slutledningar som vi gör.
Men det är självklart.
Det är en genuin fråga om ett djur funderar på vad någon annan tänker.
Kan de tänka på vad någon annan ser?
Om apor vet vad andra individer ser
bör de använda informationen på produktiva sätt.
Ett sätt är vilseledning.
Vi behöver en spik eller pinne.
Större delen av apforskningen sker med silvertejp och frigolit.
Vad gör du?
En liten plattform som de kan stjäla vindruvor från.
De får chansen att stjäla från människor.
Frågan är om aporna stjäl mer när folk inte är uppmärksamma.
Experimentet är det första för att se
om de kan använda sina sociala förmågor för att vilseleda oss.
Är de medvetna om den enkla tanken om det man ser och inte ser?
Ta ett steg mot dem.
Och håll plattformen horisontellt och visa druvan.
Sätt druvan på spettet.
Bra.
Lägg plattformen på...
Hallå, vänta. Nej, vännen.
Du måste vänta.
Ta bort druvan.
Han är väldigt påstridig.
Du får inte leka, för du är elak.
Vi kan prova igen, men lite längre bort.
Okej. Hallå.
Apan!
Vänd dig om.
Jag vet inte vad som händer.
Vänd dig om och ta druvan.
Vänd dig om.
Händer nåt?
De stirrar på filmteamet.
Nu hotar han filmteamet igen.
Jag försöker stirra ut i tomma intet och låtsas vara ouppmärksam.
Det fascinerande med experimentet är att det inte riktigt fungerande.
I vanliga fall är det bara två personer med två vindruvor och ingen annan där.
Med ett stort kamerateam i närheten...
Det stämmer med hypotesen
att när apor ser att folk är uppmärksamma så låter de bli att stjäla.
Och många är uppmärksamma nu.
De är oroliga för övervakningen på deras ö.
Det vore trevligt om andra kunde göra liknande studier på andra platser
så att vi kan triangulera vad djuren förstår.
Även när det inte fungerar...
...provar vi det igen.
En del av uppgiften är att hitta mönster för vad som fungerar.
Som forskare måste man hantera ovisshet.
Man tänker alltid på andra möjligheter i allmänhet.
"Tänk om världen är så här?"
Forskning handlar om att ha många saker i åtanke.
Och i grunden handlar det nog om att använda samma förmågor
som vi ser hos aporna.
Att gå bortom sina egna tankar är mycket vad forskning handlar om.
Och det försöker vi göra med våra hjärnor för att förstå vår plats i universum.
Man kan tro att forskare upplever mycket frustration
för att bedriva forskning. Varför gör vi det?
Rent praktiskt försöker forskare lösa en lång detektivroman hela tiden.
Vi tror oss göra framsteg i varje kapitel, men sen kommer en ny överraskning.
För oss är det kul att det finns mer.
Är du Jen? Trevligt att träffas.
Det är som att vi känner varandra.
Tänk att du kom hit innan mig.
Det är så spännande med grottorna.
APPALACHERNA USA
Få se...
Dräkt.
Jag måste klura ut hur hjälmen funkar.
- Det finns en knapp där. - Jaha.
Du gav mig en trasig.
En sak jag känner rent instinktivt
är att människor blir smartare ju fler saker de upplever.
Vi kan inte föreställa oss alla saker som kan vara användbara för oss.
Vi rör oss sakta mot större förståelse.
Men vi är fortfarande i början av den.
Orkanen Maria förstörde stora delar av apön och närliggande städer i Puerto Rico.
Majoriteten av aporna överlevde men räddningsarbetet pågår fortfarande.
Filmskaparna vill tacka: alla forskare, sjömän, grottforskare,
dykare, piloter, labbtekniker, strontiumatomer, apor, mikroorganismer,
robothänder, varma källor, vulkaner, kiwador, stjärnmoln, neuroner,
och mörk materia-partiklar som möjliggjorde denna film.
Undertexter: Dann Ling