www.titlovi.com
Eto ga mladi Kantrel. Idemo, kasni ceo jedan dan.
U redu.
Ah, Dikinsone, pridrži ovo na sekund, ali nemoj da ispustiš.
Tu mi se nalazi ceo sluèaj. Dokazi, izjave, sve.
Probaj da se presvlaèiš u punom galopu.
- Kako izgledam? - Tako i izgledaš.
- Okreni se. Oèekivao sam te juèe. - Znam.
- Jesi li imao sreæe na Jorgensonovom ranèu? - Ne, još uvek ne.
Hajtauer, odnesi ostalu opremu u aðutantove prostorije.
Da, gospodine.
- Koliko imamo vremena? - Nimalo, požuri.
- Jesu li mi sva dugmad zakopèana? - Da.
Žene oficira?
Oh, neæe valjda dozvoliti ženama da prisustvuju?
Ovakav sluèaj kao tvoj.. Probaj da ih udaljiš i poješæe te živog.
Napraviæe pravi circus od suðenja.
Tome, oni žele da vide vešanje.
Predsednik vojnog suda je Pukovnik Otis Torton Fosgejt...
Znam, znam. Znam staro ”Kameno lice”.
Tome, divim ti se što braniš Ratlidža, ali,
da ti kažem pravo, mislim da je kriv.
Pa, samo da znaš, ja ne mislim tako.
Da li je Meri Bièer ovde?
Nije baš prijateljski raspoložena.
Pa ne tražim je da mi bude prijatelj, nego da bude svedok.
Sreæno, Tome.
Meri, znam da æe ti ovo biti teško,
ali morao sam da te pozovem, Ratlidžu æe biti potrebna sva pomoæ.
A èija je to krivica?
Šta je tu, tu je.
Sad smo u rukama suda, i šta god oseæala...
Ali ti ga braniš.
Ti. Ti od svih ljudi.
Pa, kad bi znala sve èinjenice...
Mirno!
Tišina. Tišina! Mir!
Civili, skidajte šešire! Gasite te cigarete!
Narednièe, pobrini se da poslušaju, a ako neæe, izbaci ih napolje!
Da, gospodine.
Otis se ne oseæa najbolje od jutros.
- Popio je èašu vina sinoæ. - Da.
Da se odmah razumemo nešto!
Ovo je vojni sud! Ovo nije buvljak.
Ako nastavite sa prièom,
isprazniæu sudnicu!
Kordelija, vaš muž nas ne bi izbacio, zar ne?
Neka samo proba.
- Sudnica je spremna, gospodine. - Odlièno kapetane.
Reèeno mi je da branilac još nije stigao.
- Pa, ako je to sluèaj... - Poruènik Kantrel prisutan, gospodine.
Moje izvinjenje ako je moje kasnjenje omelo sud.
Odlièno, Kantrel.
Da li je tužilac spreman za suðenje?
Kapetan Šatok, gospodine. Spreman sam.
Da, da.
Ti si oficir poslat od strane generala Majlsa?
Vidim, nosiš oznaku 14 pešadijske regimente.
Bio sam van regimente, jer sam...
dodeljen advokatskom odeljenju, vec 10 godina.
Ah, da. Advokat.
Poslat ovde da nadgleda sprovoðenje pravde?
Naprotiv, pravda je garantovana optuženom
kada ste vi izabrani za predsednika suda.
S obzirom da su zastupnici prisutni,
dana 8. avgusta, 1881. godine,
suðenje može da poène.
U redu, narednièe, uvedite optuženog, Narednika Ratlidža.
Da, gospodine.
Narednik Brekston Ratlidž, C trupa, 9. konjica Sjedinjenih Amerièkih Država.
Obestite ga! Obestite ga, sa najviše grede!
Tišina! Tišina!
- Gdine Predsednièe? - Mir.
Gdine Predsednièe, tražim da se sudnica isprazni.
Ovo nije javni šou.
Vojnik se bori za svoj život na ovom suðenju.
Èak šta više, zbog prirode optužbi,
ovo nije mesto za dame.
Zahev prihvaæen.
Dikinsone, oèisti sudnicu od svakog ko nije direktno vezan sa ovim sluèajem!
Napolje!
Svi.
Napolje.
Otis, Otis, reci ovom èoveku da ne misliš na mene.
Napolje, Kordelija.
Kapetane Dikenson, otpratite gðu Fostgejt i njene prijatelje do vrata.
Ma, da.
Ovo je najapsurdnija stvar koju sam èula u životu.
Otis Fostgejt, èekaj samo da te dohvatim kad doðeš kuæi.
Gospodo, želim da zastupnici znaju da ovo suðenje
se sprovodi iza zatvorenih vrata, bez ikakve predrasude prema optuženom,
i samo zbog skandalozne prirode same optužnice, kao i da se zaštiti javnost.
- Mulkvin, proèitaj optužnicu. - Gospodine.
S obzirom da sud prepoznaje skandaloznu prirodu optužnice,
hteo bih da predložim, radi zaštite mlade dame èije prisustvo
u svojstvu svedoka je neophodno u ovom procesu,
da sud neproèita celu optužnicu do detalja
veæ jednostavno navede da je optuženi optužen
po taèki 92. Pravilnika o ratu, i to po obe taèke pravilnika.
Zastupnièe odbrane, imate li primedbe?
Dokle god je sud svestan pokušaja tužioca da kreira predrasudu,
odbrana nema primedbi.
Optuženi se tereti po taèki 92. Pravilnika o ratu, i to
to po obe taèke pravilnika. Narednièe Ratlidž, kako se izjašnjavate?
Nisam kriv, po obe taèke optužnice, gospodine.
Niste krivi?
Poruènièe Kantrel, da li se optuženi izjašnjava po konsultovanju sa svojim braniocem?
Da, gospodine. Nije kriv po obe taèke optužnice.
Dobro, da nastavimo onda.
Kapetane Šatok, pozovite svog prvog svedoka.
- Pozivam gospoðicu Meri Bièer. - Ulažem prigovor.
Kapetan Šatok jako dobro zna da je gospoðica Bièer svedok odbrane.
Ja ne znam ni za jedno provilo koje kaze da tužilac ne moze
da pozove svedoka odbrane
dokle god taj svedok kasnije ne opovrgne svoje svedoèenje.
Gospoðice Bièer, molim vas.
Da li se zaklinjete da æe te u svedoèenju koje æete upravo dati,
govoriti istinu, samo istinu i ništa sem istine?
- Da. - Hvala.
Gðice bièer, vašim reèima nam isprièajte,
sve okolnosti pod kojima ste se se
prvi put susreli sa kapetanom Ratlidžom
i sta se sve izdešavalo posle toga?
Pa.. Vraæala sam se u Arizonu, posle odsustva od
12 godina na Istoku.
Kada sam došla u Junction City,
otkrila sam da vise nema putnièkih vozova koji idu
kroz stanicu Spindle prema Fort Lintonu.
i kroz prijateljstvo konduktera, gdina Ovensa,
koga znam još od malih nogu,
uspela sam da nadjem prevoz u teretnom vozu
i trebalo je da se naðem sa ocem.
Gdin Ovens mu je poslao telegram iz Junction City-a.
Upravo na tom teretnom vozu sam prvi put ugledala narednika Kantrela.
Kaže da konjima treba voda.
- Èuješ to, Ovense? - Misliš da sam gluv? Gluv i glup?
Koliko još do stanice Spindl, gdine Ovens?
Pa, koliko ja mogu da predvidim,
sa peskom na putu|i vetrom u prsa, rekao bih,
pola sata, najviše. Biæemo tamo oko ponoæi.
Jeste li èuli ovo, gðice Bièer?
Pola sata, vi æete siæi kod Spindl stanice, a ja æu nastaviti za Fort Linton.
Zvuèite iznenaðeno, poruènièe Kantrel.
Ono što sam želeo da kazem je da ste veoma privlaèna,
mlada i pomalo misteriozna dama,
a ja sam usmljeni neženja u usamljenoj zemlji.
Nema nièeg misterioznog u mom sluèaju.
Ja jednostavno dolazim kuæi posle 12 godina.
Ali, nekako, neizgleda uopšte kao da se vraæam kuæi.
Zaboravila sam koliko Arizona može biti usamljena teritorija.
Zašto vas je otac poslao na Istok, Meri?
Da li zbog školovanja?
Ne, dao je obeæanje mojoj majci, pre nego što je umrla.
Nisam želela otiæi. Volela sam Arizonu tada. Pa i sad, ali nije isto.
Ne brinite, Meri.
Poslao sam taj telegram iz Junction City-a kao sto ste mi rekli i..
èekaæe vas na stanici i biæe mu drago da vas vidi.
Pa naravno da æe mu biti drago.
Znate, Arizona se dosta promenila odkako je Geronimo zauzet.
Nismo imali problema sa Apaèima bar dve, tri godine veæ.
Stižemo u Spindl stanicu.
Ti i tvoje bubice, Loredo.
Veæ debelo kasnimo.
Kad bi se on pitao, Meri, tražio bi da vas izbacim iz voza bez zaustavljanja.
Kad veæ toliko žuriš, dodaj mi njenu drugu torbu.
Želite li još kafe... Ne, hvala.
Dug je i hladan put do Španskih bunara.
Moraæu da se naviknem na ova prostranstva Arizone.
Pa, znate, ima samo sat vremena vozom
iz Fort Lintona, a onda
do Španskih bunara, manje od dan jahanja
- To je još uvek velika razdaljina. - Ne ako vas èeka lepa dobrodošlica na kraju puta.
- Zovem se Tom. - Zbogom, Tome.
Èeka vas dobrodošlica.
Zdravo, Meri.
Nejt. Nejt Hedžis.
Hej, Nejte, probudi se, Nejte. Nejte, gde si?
Tu je negde. Samo što sam...
Hej, Nejte! Nejt Hedžise, probudi se.
Hej, Nejte!
Oh, Nejte!
Nema nikog ovde da vas doèeka, Meri.
Poslao sam taj telegram vašem ocu.
Pa, dobro, ne brinite g-dine Ovens, sigurna sam da æe doæi uskoro.
Nejt æe brinuti o vam dok vaš otac ne doðe. Seæate se Nejta Hedžisa, zar ne?
- Da, Nejt Hedžis, on je još ovde? - U èemu je problem, Meri?
Moj otac još nije stigao, i ne znam gde bi...
Izvinite me na trenutak, Meri, mislim da znam...
Nejt, jesi li unutra, Nejt?
Nejt. Nejt?
Jesi li unutra?
Slušaj me, Ovense!
Imam dva tovara vredne robe u vozu.
Neæu dozvoliti da me dodatno zadržavaš sa tim pozdravljanjima.
- Saèekaj malo, Loredo. - To je baš ono što neæu da uradim.
Nejt!
Stani!
Hej, niko ne pušta voz sem mene!
Meri, ti si najlepša devojka koju sam ikada video.
- I nemoj da zaboraviš da sam ti to rekao. - Tiho, požuri samo.
Gdine Hedžis?
Nejt?
Gdine Hedžis.
Nejt. Nejt! Nejt, probudite se!
Nemojte vrištati, gðice. Nemojte vrištati.
Bila sam preplašena, kao da je|iz zemlje izašao.
Nisam mogla da mrdnem, ni da vrisnem.
Bilo je kao noæna mora.
I taj èovek koji se stvorio kao iz zemlje iz potpunog mraka
kao iz nekog košmara, jeli on ovde usudnici?
- Da, ali.. - Jeli taj èovek koji vas je
tako brutalno zgrabio ovde u sudnici?
- Da sedi tamo... - Jeli to ovaj èovek,
ovaj crni vojnik? - Prigovor.
Povlaèim reè "crn".
Pokazujem na optuženog, narednika Ratlidža.
Da li on taj èovek koji vas je tako brutalno uhvatio, gðice Bièer?
- Da, ali vam uporno pokušavam da kažem... - To je sve gðice Bièer.
Vaš svedok, poruènièe Kantrel.
Gospodo, džentlmeni.
Èovekov život je u pitanju, a ovaj èovek se koristi jeftinim trikovima.
- To mi nije po volji, gdine. - To je dosta!
Neæu dozvoliti lièno vreðanje izmedju zastupnika.
Nastavite, poruènièe.
Tužilaštvo je ukralo glavnog svedoka odbrane
i namerno prekinulo svedoèenje u trenutku koji je najmanje povoljan za branjenog.
Ovo nije pravi trenutak za branioca da iznosi svoje teze.
On treba ili da unakrsno ispita svedoka ili da ga otpusti.
Pravilnik vojnog suda jasno kaže,...
"Zastupnik mora da uèini sve što može da predstavi celu istinu
i da se suprotstavi svakom pokušaju da se èinjenice predstave u krivom svetlu".
Tražim od suda da ne prihvati
poluistine koje je predstavio kapetan Šatok
veæ da insistira na celoj istini,
dozvoleæi gðici Bièer da nastavi sa prièom.
Protestvujem. Ako ovo nije napad na mene lièno i ...
Sedite. Recite mi gðice Bièer,
- ima li još nešto u toj prièi? - Da. Da, ima.
Pa, mislim da govorim i u ime ostalih èlanova veæa
kada kažem da želimo da èujemo ostatak prièe.
Gðice Bièer,|ako se dobro seæam,
pre nego što vas je kapetan Šatok prekinuo,
rekli ste da je narednik Ratlidž držao svoju ruku preko vaših usta.
Recite nam, šta se desilo posle toga?
Pa, on... On me je upozorio.
Upozorio me je da ne vrištim više.
Rekao je, "Nemojte vrištati gðice!"
"Nemojte vrištati!"
Nemojte se mene bojati.
Ja sam narednik Ratlidž, konjica SAD-a.
Tiho. Ne želim da vas povredim.
Ali vam neæu dozvoliti da vrištite.
Sad, slušajte me.
Za petama su mi tri Maskelerosa.
Napali su me oko milju odavde i uzeli su mi konja
Uspeo sam da ubijem jednog, ali preostala dvojca su tu negde još.
Da li me razumete? Apaèi.
Recite mi, šta ste videli unutra?
Mrtav je.
- Starac, èuvar stanice? - Da.
Stavila sam ruku na njegovo rame i on je pao na pod.
Išao sam dosta brzo. Jedan me je možda pretekao.
Mislite dok sa ja bila unutra, Apaèi...
Dosta.
Važno je samo gde su sada.
Kako je pao, je li bio zgrèen?
Bio je opušten i...
Manje od sat vremena na ovom vremenu, hmm.. Ne znam.
Moj otac.
Moj otac dolazi po mene. Ako su tamo Apaèi, ubi æe ga.
Nije vaš otac u opasnosti sad, veæ vi i ja.
Znate li da koristite oružje?
- Da, ali... - Neæe imati milosti prema vama.
Neæe imati milosti.
Pazite!
Moramo li iæi tamo?
Ne, vi budite ovde dok ja ne izvidim okolo.
- Šta ste to tamo radili? - U redu je, možete uæi.
Izneo sam ga napolje. Najbolje što sam mogao.
-Jeste li dobro? - Da.
Vaš otac je èuo da dolazite?
Da. Konduktor mu je telegrafisao iz grada Junction.
Ime Bièer? Španski Bunari ranè?
Mislite da ga nije dobio? Da pogledam.
Možda je samo kopija.
Možda ga je neki jahaè odneo na ranè.
Otac nije ovde.
Kada ste bili napolju sa lampom gledali ste neki znak
- Kakav je to znak bio? - Apaèi.
Ovi sto su nas napali, nisu oni ubili starca.
- Zar nisu Apaèi? - Jesu, ali jedna druga grupa.
Znak napolju govori o 30 ili 40 nepotkovanih ponija.
Mora da je došlo do velikog napustanja San Rozario rezervata.
Naš ranè je na putu ka tom rezervatu.
Dobro je da vaš otac nije dobio vašu poruku.
Ovo nije vreme za putovanja.
Nas dvoje moramo da se odmorimo i nešto pojedemo.
videæu da li mogu nešto da spremim.
- Ne, ja æu. - Ne, vi mirujte!
Izvinite g-ðice. Narednik sam suviše dugo.
Ono što sam hteo da kažem je, ostanite ovde dok se nevratim.
Molim vas g-ðice, nastavite. Šta se desilo onda?
Pa, oluja se pogoršala.
Vetar je duvao sve jaèe i jaèe.
Èula sam kojota kako zavija.
Bila sam uplašena.
Mnogo uplašena.
Ja sam Meri Bièer.
- Kako ste rekli da se vi zovete? - Ratlidž, Brekston Ratlidž.
Narednik u devetoj konjici.
Nisam znala da imaju crnce... Hoæu reæi, jeste li vi iz Fort Litona?
Deveta konjica je zamenila beli garnizon pre par godina.
- Onda mora da poznajete poruènika Kantrela? - Da, znam ga.
Onaj apaè napolju vas je posekao. Zašto mi niste rekli?
- Dobro sam. Vi izaðite. - Neæu.
- Ima viski tu gore. - Hoæete viski?
Tu gore na polici. Dajte mi ga.
To nije rana od noža.
Rana od metka. Apaèi me nisu ranili.
Kada ste napustili Fort Liton?
- Pre nekog vremena. - Juèe?
- Rekao sam, "Pre nekog vremena". - Èujte, narednièe.
Znam da morate da odspavate, ali šta ako se Apaèi vrate?
Kada Apaèi napadnu i povuku se, male su šanse da æe da se vrate.
Napraviæu vam nesto da pojedete.
Nemojte još da zaspite. Biæe gotovo za minut.
Vi vaše pojedite u susednoj sobi.
- Ja æu uzeti svoje suðe. - Ostanite tu gde ste.
Ja æu doneti i vaše.
Ako neko doðe, neæete biti ovde samnom.
- O èemu govorite? - Govorim o vama.
- O belkinji.
Belkinje nam samo donose nevolju, svima nama.
To je glupost. Mi smo samo dvoje ljudi koji pokušavaju da prežive.
Ni ne znate koliko se trudim da preživim.
Narednièe, telegraf.
Znate li kako se sa njim radi?
Beskorisan je. Žice su iseèene.
Verovatno sam zaspala tokom noæi.
Ali, sam mislila da se noæ nikada neæe završiti.
Tokom te noæi, da li vam je narednik Ratlidž
- pretio ili vas zlostavljao na bilo koji naèin? - Ne, nikako.
Nije se ni pomerio sa svog mesta.
Znaèi, iako je kapetan Šatok pokušao da sudu predstavi narednika Ratlidža
kao nemilosrdnog napasnika
on je u stvari samo želeo da vas
spreèi da odate svoj položaj Apaèima?
- Narednik Ratlidž mi je život spasio. - Hvala.
- Imate li još pitanja? - Ne, gospodine.
Možete ustati, gðice Bièer. Nadam se da vas nismo previše uznemirili.
Dobro, gospodo. Bilo je dosta ovog advokatskog prepucavanja.
Hajde da prvo ustanovimo èinjenice
i prirodu zloèina za koji se optužen tereti.
Pozovite svog sledeæeg svedoka, kapetane Šatok.
Pozivam gospoðu Fosgate.
Šta? Šta ste rekli?
Hoæete reæi da pozivate moju ženu za svedoka?
Da, gospodine.
Pa ako ste nameravali da je pozovete da svedoèi, zašto ste me...
- Pozivam gospoðu Fosgejt. - Ne bih je..
Pa, dobro, narednièe, dobro.
Malkvin, vode!
Rekao sam, "Vode".
Taj ljigavac je svo vreme znao da æe da je pozove.
Nikada mi neæe...
Kordelija,
pozvana si ovde kao svedok. Šta rade sve ove gospoðe ovde?
Otis Fosgejte, ne bih nikada dosla bez pratnje ovde pored ovoliko muškaraca.
- Majka mi je lepo rekla.. - Dobro, dobro.
Dobro, gospoðe, sedite. Sedite i budite tihe.
Kordelija sedi na stolicu
- Stolicu? - Da, gospoðo.
- Koju stolicu? - Ovu ovde, gospoðo.
Tu?
Da, gospoðo.
Da li se zaklinjete da æete govoriti istinu, celu istinu, i ništa sem istine?
Jeli to verzija kralja Džejmsa?
- Da li se zaklinjete da æete.. - Ne zaklinjem se ja ni našta
- sem na kralja Džejmsa verziju biblije. - Da li se zaklinjete da æete..
Kordelija, biblija je biblija. Stavi ruku na nju i zakuni se.
Da li se zaklinjete da æete govoriti..
Zaklinje se.
Nastavite Šatok.
Gðo Fosgejt, da li prepoznajete ko je na ovoj maloj slici?
Da to je mala Lusi Debni.
- Luci Debni? - Da.
Sa malim zlatnim krstom koji uvek nosila oko vrata.
- Želeo bih da zavedem ovo kao dokaz. - Dozvoljeno.
Gospoðo Fosgejt,Vi i Vaš muž ste živeli u Fort Litonu
- u vreme kada su se dešaval ubistva? - Da.
I poznavali ste komandanta postaje majora Dabnija,
- kao i njegovu mladu æerku, Lusi? - Da, jako dobro.
Gospoðo Fosgejt,
znam da je ženi vašeg odgoja, ovo jako teško,
ali da li biste mogli reæi sudu,
kada ste zadnji put videli Lusi Dabni živu?
Poslednjii put sam je videla u duæanu, gdina Habla.
Došla je jašuæi svog konja.
Tako mlada, tako lepa.
- Zdravo, gðo Fosgejt. - Zdravo.
- Zdravo, gðo, Haket. - Zdravo.
Lusi Dabni, kako to jašeš?
Kada æe tvoj otac uvideti da si sada odrasla mlada dama?
Da.
Tata kaže da dokle god izgovaram svoje molitve i držim se podalje od mladih poruènika,
nije ga briga kako æu jahati.
Postala si lepa mlada devojka,
s obzirom da si odrasla bez svoje jadne majke.
- Veoma lepa. - Hvala vam gðo Fosgejt.
Zdravo, gdine Habl.
Brakse, bili ste u pravu oko onog konja
Visoko koraèa i ima osetljiva usta.
I mislio sam da æe vam se dopasti, gðice Lusi.
Juèe sam sa njim preskoèila prepreku od metar i po.
Metar i po?
Polomiæeš vrat tako, dete.
Neæu da te vidim da skaèeš sa konjem tako visoko kad ja nisam tu. Èuješ li me?
Da.
Pazi se.
Krise,
da li je spremna porudžbina gðice Lusi?
Jeste, oèe.
- Zdravo Kris. - Zdravo Lusi.
- Metar i po. - Pa, jesam pa šta.
Pa,
barem metar.
Hvala vam gdine Habl.
Dušo, da li je pametno da se družiš sa...
Braksom?
- Braks Ratlidž? - Da.
Znam ga otkako sam bila ovoliko visoka.
- Znam, ali... - On me je nauèio kako da jašem.
Izvoli Lusi. Baš kao što si naruèila. Šest koluta bele vunice.
Hej, kada æeš meni da ispleteš par èarapa?
A šta je sa Eli Jurgenson?
Ne želim da toj crvenokosoj stanem na žulj.
Pa, neæe ona da bude ljubomorna zbog para èarapa. Ona mi plete džemper.
Bolje mi dopusti da ti pomognem oko ovih paketa.
Jako su teški za slabašnu devojèicu kao što si ti.
Ma daj, Kris Hable..
Tada sam zadnji put videla Lusi Habl živu.
Recite mi gðo Fosgejt.
Recite mi vašim reèima, kada ste zadnji put videli narednika Ratlidža?
- Mislite.. - Da.
Pa, bila sam u svojoj spavaæoj sobi i pisala sam pismo svojoj æerki Barbari,
u Fort Vala Vala, u Vašingtonu.
Udala se za poruènika Prièeta.
Znate li za Prièete iz Prièetvila?
Da.
Ponovo je u drugom stanu.
Pa, Otis i ja ne bi bili nervozniji taman da mi treba da dobijemo bebu.
Zar ne?
Molim te, Kordelija, sta je bilo sa Ratlidžom?
Ratlidž? Koji Ratlidž?
Optuženi, narednik Ratlidž.
Rekli ste da ste ga videli to veèe.
- Bili ste u svojoj sobi, pisali ste.. . Da, bila sam u svojoj sobi
i èula sam dva pucnja.
Otrèala sam do prozora
i videla sam njega.
Onog gospodina tamo.
To je bio narednik Ratlidž,
i gledala sam ga koko nestaje u mrak.
Išao je ka istoènoj kapiji.
- Ako želite moje mišljenje... - Hvala vam, gðo Fosgejt.
Vaš svedok, poruènièe Kantrel.
Odbrana ne osporava svedoèenje gðe Fosgejt. Nemam pitanja.
Gdine predsednièe, ako odrana prihvata svedoèenje gðe Fosgejt,
moramo li nastavljati?
Kantrel, zašto ne izjasnite svog klijenta kao krivim
i prepustite ga milosti suda?
To je vaše pravo, Kantrel. Želite li da ga iskoristite?
Ne, ne zelim, gospodine.
Nastavite Kantrel. To je bilo sve Kordelija, zdravo.
Još jedno pitanje za gðu Fosgejt.
Hedok. Kapetan Hedok. Poznavala sam kapetana Hadoka.
Bio je veterinar koji se brinuo...
- Moje je ime Šatok, gðo. - Šatok?
Recite nam
Kada ste taèno videli narednika Ratlidža da je prošao pored vašeg prozora?
Bilo je taèno 8 sati.
Glupost, Kordelija.
Nisi znala koliko je sati odkako smo se venèali.
Bilo je taèno 8 sati.
Znam jer je sat otkucavao 8
mali porcelanski sat sa nacrtanim cvetiæima
koji si ukrao kada su tvoji ljudi palili Atlantu.
Hvala vam gðo Fosgejt. Bili ste prelep svedok.
To je sve?
Šatok, Hadok. Hadok. Kapetan Hadok. Kapetan Fiš.
Fiš.
Kapetan Fiš.
Bili ste odlièni.
Hvala, kapetane Fiš.
Tiho, dame.
Kordelija, tiho, molim te. Dame, sedite.
Nastavite Šatok, nastavite.
Pozivam doktora iz Fort Litona, dr Volter Ekner.
Zakunite ga, narednièe.
Da li se zaklinjete da æete govoriti istinu,
samo istinu i ništa sem istine?
- Da. - Šatok...
Predpostavljam da æete tražiti od doktora da da medicinske nalaze?
Nemam izbora, gdine. Stanje u kome su oba tela je kljuèno..
Dobro, dobro.
Narednièe, ispratite dame. Neka saèekaju napolju.
Da, g-dine.
Ne vidim kako možete...
- Znate da sam ja svedok... - Da gðo Fosgejt.
Da, gðo, ali molim vas proðite tamo.
Vode.
Nastavite.
Doktore Ekner,
bili ste u Fort Litonu u vreme ubistava,
zar ne?
Kako nije bilo starijih oficira,
naredio sam da se tela ostave gde jesu
i otišao sam da saèekam poruènika Kantrela na stanicu.
Na železnièku stanicu.
Otišli smo do odaja majora Dabnija zajedno.
Poruènik Kantrel i ja.
- Šta se desilo? - Lampe.
Dobro je da ste se vratili g-dine.
Ovo je strašno što se desilo.
Dame ovo nije mesto za decu, a ni za vas.
Vratite se u svoje odaje.
- Kordelija! - Kako se usuðuje da tako sa nama razgovara.
Otarasite se svih ljudi koji vam nisu neophodni, Skidmore.
Da, gdine.
Major Dabni, poruènièe.
Mrtav od prostrelne rane kroz srce. Od strane službenog pištolja.
Ova igraèka ga nije ubila.
- Upalite tu lampu. - Da, gdine.
Pucano je iz njega dva puta.
Zadavljena!
Prebijena, zlostavljana i zadavljena!
Izgleda da ga je major prekunuo dok je još...
Da, da. Major je pucao i pogodio ga, ima ovde krvi.
Onda je ubio majora i pobegao.
Ostavio je krvavi trag odavde do vrata.
Da, ali zašto je zastao da pokrije telo tako pažljivo?
Izopaèeni um, možda, ko zna? Ludak!
Ima èudan trag ovde na grlu.
Nije od davljenja.
Više lièi na posekotinu, ali nije posekotina.
Dodajte mi tu sliku, doktore.
Mali zlatni krst koji je uvek nosila je otkinut.
Da, seæam se tog malog krsta.
Nikada se ne zna sa takvim kriminalcima. Degenerik.
Uzeo je krst, možda, kao znak èistote koje je uništio.
- Ko je narednik straže? - Skidmor, gdine.
Skidmore, pošalji nekog da pozove narednika.
- Mislite na Ratlidža? - Da. trebaæe mi njegova pomoæ.
Ratlidž nije ovde, gdine.
Kako nije ovde doðavola? Gde je? Govori!
Ne znam gdine.
Kada si ga zadnji put video?
Prošao je pored stražare
tražeæi majora Dabnija malo pre 8.
Major Dabni ne bi bio u stražari.
Obièno bi bio ovde u svojim...
Da, gdine?
Mislite da je Ratlidž bio ovde?
Ratlidž?
Nemoguæe da je to bio Ratlidž.
Smotra u ovo vreme? O èemu li je bila reè, Skidmore?
Zato je narednik Ratlidž tražio majora Dabnija.
Apaèi su u okolini. Tri ranèa su zapaljena.
Oficir straže mora da formira patrole.
Apaèi?
Nevolja, gdine, nevolja.
Oba tela sam sklonio u bolnicu.
Autopsija je potvrdila moja inicijalna zapažanja.
Major Dabni je ubijen kroz srce.
Njegova æerka, Lusi, napadnuta i zadavljena.
Rad degenerika.
Rad degenerika, zaista.
Vaš svedok, gdine Kantrel.
Nemam pitanja.
- Šta? - Glupo je ne ispitati...
Saèekajte minut, doktore. Saèekajte.
Ostanite tu.
Tome.
Ovo je drugi svedok optužbe
koga nisi unakrsno ispitao.
Tome, kao branilac, tvoja je dužnost da..
Kao branilac, moja je dužnost da doðem do istine.
Pa, naravno, svi mi..
Verujem da su oboje, i dr Ekner i gða Fosgejt, govorili istinu.
Tome, uopšte to nije u pitanju.
Ako se neslažete, ja æu rado pozvati gðu Fosgejt ponovo da svedoèi.
Siðite doktore.
Dobro, Šatok, pozovite svog sledeæeg svedoka.
Brže malo, nema èekanja.
Siguran sam da je do sada sudu jasno
uèešæe poruènika Kantrela u ovom sluèaju.
Pa se nadam da neæu opet biti optužen za korišæenje jeftinih advokatskih trikova
kada pozovem, kao svog sledeæeg svedoka, branioca lièno.
Poruènik Kantrel.
- Imate li primedbu, Kantrel? - Ne, nikakve.
Dobro, idite tamo i sedite.
Narednièe, zakunite ga.
Da li se zaklinjete da æete govoriti istinu, samo istinu...
Da.
Doktor Ekner je posvedoèio da ste, posle zvuka za smotru,
otišli sa mesta zloèina do zgrade komande.
Isprièajte nam šta ste tada uèinili.
Naravno.
Kao najstariji oficir u kasarni, preuzeo sam komandu
i poslao jahaèa do izvidnièkog kampa da obavesto pukovnika Fosgejta.
- Možete li to da potvrdite? - Naravno, da.
Kada se pukovnik vratio,
otišao samo odmah u patrolu, brzim korakom,
dok nismo stigli u stanicu Spindl nedugo posle svitanja.
Skidmore, uzmi dva èoveka i pokrivaj pozadi.
- Nedirajte to oružje, poruènièe. - Neæu ni morati,
jer æeš mi dati tu pušku, sa kundakom ka meni.
Ne. Ako me sada vratite, obesiæe me.
Jeli to priznanje, Ratlidž?
Spusti to, Brakse!
Drži ga!
Drži ga èvrsto.
Iznesi to oružje tamo.
Skidmore.
Zašto me nisi ubio kada si imao priliku?
Možda i hoæemo.
Skidmore, pretresi ga.
I to i šešir, èizme, èarape,
i daj mi sve sto nadješ kod njega.
Probaj da središ tu ranu.
Jesi li dobro? Nije te povredio?
Naravno da nije. Spasio mi je život.
Moraš li da ga tretiraš kao životinju?
On je uhapšen za ubistvo svog komandanta.
Neverujem u to.
Gde je tvoj otac? Šta se sa njim desilo?
Ne znam. Jednostavno se nije pojavio.
Meri, kada sam saznao u Fort Litonu da su apaèi u okolini,
- a ja sam te ostavio samu, bio sam... - Nisam bila sama.
Narednik Ratlidž je bio ovde.
Nijedan oficir nebi galantnije zaštitio jenu ženu.
Skidmore, dovedi zatvorenika.
Ovo je sve što smo pronašli kod njega.
Stavi ovde.
Vidi šta ovde piše.
"Ja, pukovnik Turston Tilmen, od Ratlidž Hola, okruga Princ Edvard,"
"pišem ovo dana 12 aprila 1861."
"oslo..."
"Oslobaðam i odrièem se prava
"na telo i usluge mladog deèaka roba"
"pod imenom Brakston Ratlidž."
- Šta ste oèekivali da naðete, poruènièe? - Pa nisam našao, šta god.
Dobro narednièe, šta se ovde desilo sinoæ?
- Zašto nepitate damu? - Pitam tebe!
Zar nevidiš da je povreðen i umoran?
Zašto mu nedaš da sedne?
- Hvala gðo mogu da stojim. - Sedi, narednièe!
Brakse, èuo si poruènika. Sedi.
Rana ti je opet otvorena. Pusti me da pogledam.
- Ne pustite me, gðice. - Neæu.
O da, hoæeš. I ako nemaš ništa protiv, zamoliæu te da saèekaš napolju.
Dobro, da pogledamo ranu. Podigni ruke.
Reci nam šta se desilo sinoæ.
Koliko je bilo napadaèa?
Reci nam Brekse. Nismo oèekivali da æemo te zateæi ovde.
Bilo je nekih 30-40 nepotkovanih konja ovde pre nego što je stigao voz.
Njihovi tragovi napolju to pokazuju.
Ubili su èuvara stanice.
30 do 40? To je baš poveæa grupa.
Ali ovo nisu bili Apaèi, ne dve prostrelne rane iz malog kalibra.
Jesi li ti to uradio, Ratlidžu?
Neželim da odgovorim g-dine, sa dužnim poštovanjem.
Vežite ga.
Skidmore, Krampe,
naæiæemo ove napadaèe i vratiæemo ih u rezervat.
Približite se da vidite mapu.
Tri ranèa su zapaljena.
Ovde su Jorgensonovi, ovde Vilardi,
a ovde Edvardovi visovi.
E sad, izgleda da Apaèi idu na zapad.
Tako da æemo mi iæi brzo severno-zapadno,
i preseæiæemo im put pre nego što stigni u dom mlade dame,
ovde u Španskim bunarima.
Mlada dama ide sa nama.
Zapamtite teren.
Ratlidžu, sa toliko neprijatelja
ne moguda izdvojim nikoga da te odvede u Fort Liton.
I ti ideš sa nama.
"Sa jednom rukom slobodnom", kao sto je po pravilu službe?
Znaš ti dobro šta je po ps-u,
"Sa jednom rukom slobodnom, ako i kad stupimo u kontakt sa neprijateljem."
Šta kažeš na to vojnièino, nevraæa te nazad.
Pušta te da jašeš sa nama.
Vezan ali još uvek vojnièina.
Ne, nisam. Sada sam zarobljenik i to u velikoj nevolji.
I neæu da dozvolim da se ovo oslika na vas.
Vi ste konjanici 9 konjice,
i kao što rekoh, milion puta dosad,
istorija 9-te æe da govori u ime svih nas jednog dana,
i njena istorija æe da bude èista.
Brakse, ono sto hoæemo da kažemo je da smo ti mi svi prijatelji.
Ne, niste. Niste više.
Neæete da rizikujete ugled cele regimente
za dobrobit jednog èoveka.
Slušaj me Brakse i slušaj me dobro.
Reci mi da si ti
uèinio onu gadost u Fort Litonu,
i ja opet neæu poverovati.
Ali Brakse, zašto si pobegao?
Zato što sam naleteo na nešto sa èim niko od nas nemože da se izbori.
Posao bele žene.
Èuo si svog poruènika, Skidmore.
Zapamti dobro taj teren,
jer kako on prièa, trebaæe ti.
I neka me niko ne zove vojnièina više.
I to je nareðenje.
- Spakuj devojèinu torbu. -Da, gdine.
Meri, odvešæemo te nazad do Španskih bunara.
- Imaš li nešto da obuèeš za jahanje - Da.
Onda se brzo presvuci.
Ne idem nigde dok se ne oprostim sa narednikom Ratlidžom.
Narednik Ratlidž ide sa nama.
- Ranjen i u lisicama? - To te se netièe.
I od sada neæu da èujem da mi odgovaraš
pred mojim ljudima.
Meklaren, spremi brz doruèak, polazimo za 40 minuta.
Skidmore, nahrani ljude i spremi konje,
- moramo poæi za 40 minuta. - Da, gdine.
Oèekujemo da æete biti spremni za 40 minuta, gðice Bièer.
Sedi, Brakse.
Kada sam dojahao u Fort Liton sinoæ, i video šta se dogodilo,
nisam mogao da poverujem svojim oèima.
To je sve protiv svega što znam o tebi Brakse.
Verujete u to sad, zar ne?
Pobegao si, dezertirao. Sad neæeš da daš izjavu.
Šta oèekuješ od mene da vrujem?
Ništa, gdine.
Nemoj da se igraš samnom. Znam te previše dobro.
Ti i ja zajedno služimo veæ 6 godina
i znam da nema boljeg vojnika u borbi.
I mislio sam da nema ni boljeg èoveka.
I èemu sve to?
Kako misliš to, èemu? Prijateljstvo, prokletnièe.
Proklet bio.
Pokušavam da ti pomognem, Brakse.
Ne upliæite se u ovo, poruènièe. Zacrniæe svakog èoveka koji ovo dotakne.
To je moja odluka.
Šta je sa tom ranom na grudima?
Da li je Dabni prvi na tebe pripucao?
Ne možete da napravite odbranu od ovoga.
Tu je još ta mrtva bela devojka.
Niko neæe poverovati da je nisam dotakao.
Reci mi da nisi i poverovaæu ti.
Ponovite to?
Rekao sam Ratlidžu, "Reci mi da nisi i poverovaæu ti."
To ste mu rekli nakon što ste videli sve ono
- tamo u Fort Litonu? - Da.
Ali vi ste ga uhapsili, zar ne?
- Da. - I imali ste svog èoveka u lisicama?
- za ubistvo, zar ne? - Da.
Šta je rekao Ratlidž kada ste mu ponudili da mu poverujete?
Rekao je, "Možda æete mi vi i poverovati,"
"ali ni jedan vojni sud neæe."
Nastavite sa svedoèenjem
od onog trenuka kada ste rekli zatvoreniku da æete mu poverovati.
Posle toga, nahranili i napojili smo trupe,
i krenuli na severno-zapad
u nadi da æemo da presretnemo Apaèe.
pre nego što doðemo do doma..
doma gðice Bièer u Španskim bunarima.
Kako ta rana, narednièe?
Znate šta kažu za nas, brzo nam rane zarastaju.
Daj mi svoju reè da neæeš pokušati da pobegneš,
i skinuèu ti lisice.
Ne mogu to da obeæam, gdine,
jer se nevraæam da mi se sudi.
Ne budi budala, Brakse.
Šta ako i pobegneš?
Ovo æete progoniti dok si živ.
Zaboravljate gdine,
mi smo veæ dugo progonjeni, da bi nas to brinulo.
Da, bilo je lepo od gdina Linkolna da kaže da smo slobodni,
ali to nije tako. Bar ne još. Možda jednog dana, ali ne još.
Dobro Ratlidže.
Ali ako pokušaš da pobegnes, ubiæu te.
Da, gdine.
Ali to je upravo ono što æete morati da uradite.
Èeta, stoj!
Lešinari.
Kramp, Mofat, tamo.
Šta... Šta je to Mofete?
Èovek, izgoreo i veoma mrtav.
Mrtav, mrtav.
Javi im.
Mrtvak, izgoreo.
- Moj otac. - Polako, Meri.
Samo polako.
Skidmore.
Tamo u kamenju, gdine.
To je neki mlad èovek.
Krampe, idi nazad i reci gðici Bièer da nije njen otac.
- Da, gdine. - I drži je podalje odavde.
Da, gdine.
Mofate, imaš li stomak da ga pretreseš
za neku indentifikaciju ili liène predmete, ili moram ja to da uradim?
Pa neko mora.
Ni roðena majka ga ne bi prepoznala.
Sta se dešava, vodnièe?
Netièe te se, tiho.
Nemojte se bojati, gðice. Nemojte se bojati.
Nema ništa. Èizme, kajiš, šešir, ništa.
Ništa nije ostalo sem iscepane košulje i pantalona, i ove vræice duvana.
- Pa ko je? Zna li ga neko? - Znam ga ja.
Nosio je istu košulju iz Kanzas Sitija sinoæ
kada sam bio na straži.
To je Kris Habl, prodavèev sin.
- Kris Habl? - Da, g-dine.
Šta li radi ovako daleko? Ovo je daleko èak i za jahanje.
Èuo sam da mu se dopadala Jorgensonova æerka.
Možda kada je èuo da su Apaèi napali ranè njenog oca..
Mofate. daj da pogledam to.
Izvolíte.
Možda mi možete reæi sta uporno tražite?
Narednièe, nisam našao to što tražim ni ovoga puta.
Dobro Skidmore, 10 minuta za sahranu.
Znam da je zemlja tvrda, ali zakopaj ga sto dublje možeš.
Da, gdine.
Stoj.
Dim je bio izmeðu nas i San Rozario rezervata.
Ako je to bila mal pobuna
napravljena da bi se mladi borci, koji nikada nisu bili u ratu, okalili
za oèekivati je bilo da æe se brzo vratiti sami u rezervat.
A ako ne?
Pa, bili smo mi tu da ih nateramo.
Veoma interesantna prièa, poruènièe, koju ne porièem.
Ali bih želeo da skrenem pažnju suda
na jednu važnu èinjenicu iz ovog svedoèenja,
a to je privatno interesovanje poruènika Kantrela za optuženog.
Citiram iz priruènika vojnog suda, koji kaže,
"U sluèaju privatnog interesovanja ili neprijateljstva prema optuženom,"
"branilac treba da bude izuzet iz daljeg suðenja."
Dobro ste se setili, na pola suðenja.
Izvinite me, gdine.
Ali kapetan Šatok ponovo pravi sprdnju
od vašeg suda.
Kada bi citirao ceo tekst, on bi poèeo sa ovim reèima,
"Branilac se ne može dovoditi u pitanje."
Dobro, poruènièe. Proèitaj priruènik Malkvine.
"Branilac sene može dovoditi u pitanje."
"Pitanje."
Daj to ovamo. Daj mi knjigu.
- U pitanje. - Dobro.
"Pitanje..."
Dobro, to je druga stvar.
Malkvine, ovo je priruènik konfederacije.
- Proèitajte posvetu, pukovnièe. - Mogu ovde da proèita i piše lepo...
Proèitajte posvetu, pukovnièe.
"Ovaj priruènik je usvojen bez promena iz priruènika"
"vojske Sjedinjenih Amerièkih Država."
Odakle ti ovo?
Ako sud dozvoli, ukrao sam u Atlanti
one noæi kada su vaši ljudi zapalili mesto, ukluèujuæi i manastir.
Moje naoèare, gdine.
- Vode? - Ne.
- Pa, Kantrel, želite li da se povuèete? - Ne želim, gdine.
Dobro, Šatok nastavite.
Vode. Ne, ništa.
To bi bilo sve, poruènièe.
Pozivam kao svog sledeæeg svedoka narednika Metju Skidmora.
Skidmor. Dobro, stani da svedoèiš.
Dobro, narednièe, zakuni ga.
Da li se zaklinjete da æete govoriti istinu, samo istinu,
i ništa sem istine.
Da, da.
Vaše ime, narednièe?
Narednik Matju Luk Skidmor.
Trupa C, 9. konjica SAD-a.
Skidmore, koliko imate godina?
Pa, gdine,
ne znam taèno.
Hoæete reæi da ne znate èek ni koliko godina imate?
Roðen sam kao rob.
Video sam prvi parobrod koji je došao na reku Misisipi.
Bar mi je tako majka rekla kad me je podigla da ga bolje vidim.
To znaèi da imate više od 70 god.
Predsednièe, èemu ovo ispitivanja?
- Skidmore je dobar vojnik. - Odlièan vojnik.
Prvorazredni, Šatok,
nadam se da imate razlog za ovakvo ispitivanje.
Pa, gdine, pokušavam da ustanovim pouzdanost svedoka.
- Povlaèim pitanje. - Nastavte.
Skidmore, raport patrole ukazuje da ste nastavili dalje
nakon što ste videli zapaljeni ranè.
Hteo bih da èujem vašu verziju dogaðaja.
Pa, kao što ste i sami rekli, poruènik je naredio marš
u pokušaju da vrati mladu damu kuæi
i da se postara da se Apaèi vrate u rezervat.
Poslali smo izvidnicu napred i po bokovima,
i bili smo baš oprezni.
- Ostavljaju širok i jako uoèljiv trag za sobom. - I jako spor.
Ako se vraæaju nazad u rezervat,
onda to i ne rade baš željno.
Ti mladi ratnici kad poènu da se dokazuju jedan drugome, svašta može da se dogodi.
Gdine, kao stari vojnik...
Bugler, Mofat, idite okolo u izvidnicu.
Yo!
- Drži oèi otvorene, Skidmore. - Da, gdine.
- Ratlidže. - Gdine.
Imate isti predoseæaj kao i ja, gdine.
- Mogu li da dobijem oružje? - Kada doðe vreme za to.
- Kao što knjiga kaže? - Baš tako.
Pažnja! Svi u liniju!
Sjašite!
Napred na liniju!
Èeta, spremna!
Pali!
Nepucaš na patke, gušteru.
- Vrati se Mofate! - Vrati se Mofate!
Poruènièe Mofat, vrati se!
Uspravi se, Mafete! Uspravi se!
- Mofate! - Konj beži, gdine?
- Mofate! - Mofate!
Hajde. Hajde.
Èuturicu, Brakse. Èuturicu.
Ne mogu ti dati vode Mofate. Ne sa tom ranom.
Onda me samo ostavi.
Prestani sa tim. Vratiæu te nazad u jedinicu.
Nevalja, narednièe.
Drži me i spusti me polako.
Brakse, Brakse!
Ovde sam, Mofate. Ovde sam.
Moje tri male devojèice.
Šta æe biti sa njima, Brakse?
Jednog dana, Mofate, biæe jako ponosne na tebe.
Jednog dana.
Uvek to govoriš,
kao da æe biti raj ovde na zemlji.
Brakse.
Mi smo budale što se borimo za belce.
Neborimo se mi za belce, veæ za svoj ponos.
Jednog dana æe tvoje kæerke..
Mofate, èuješ li me? Mofate!
Kako je, Ratlidže?
Mofat je mrtav, gdine.
Stani, Ratlidže.
Stani!
- Gdine! - Ne.
Pa, s time smo završili, gðice Bièer.
Sahranili smo vojnika Mofeta.
I pratili smo trag Apaèa do reke Luda Žena,
koju smo morali da preðemo da stignemo do doma mlade dame.
Eto još jednom.
Poruènik Kantrel, koji je odlièan strelac,
sa svim vrstama oružja, još od vremena kada je bio kadet u Hjustonu,
uspeo je nekako da promaši sa pištoljem sa 50 metara.
Promašaj, koji je omoguæio zatvoreniku da pobegne.
To je sve, Skidmore.
Skidmore, jedan sekund samo, molim te.
Narednièe Skidmor, pod zakletvom ste.
Hoæete li reæi sudu, kao iskusni vojnik,
da li sam namerno promašio sa pištoljem?
Ah, ne, gdine.
Kada ste nanišanili, bio je mrtav èovek.
A drugi put kada sam probao sa karabinom?
Isto. Da mlada dama nije...
Dobro, hvala, narednièe Skidmor, to je sve.
Uzbrdo, pokretna meta, pištolj.
Možda bih i ja promašio.
Nastavite, Šatok.
Siguran sam da je sudu jasno da ostatak prièe ne može da isprièa
niko drugi do sam optuženi.
Ali ja ne mogu da ga pozovem.
A zašto ne?
Dužnost je ovoga suda...
Optuženi ne može da se pozove da svedoèi protiv sebe
protivno svojoj volji.
Bez obzira, siguran sam da poruènik Kantrel
se ne usuðuje da ga pozove da svedoèi.
Naprotiv, gdine,
optuženi pozdravlja priliku da svedoèi.
Hoæete li ga vi pozvati kapetane, ili æu morati ja.
Narednik Ratlidž, 9. konjica SAD-a.
Da li se zaklinjete da æete govoriti istinu,
samo istinu i ništa sem istine?
Da.
Želeo bih da nastavimo gde je narednik Skidmor stao,
kada ste vi nekim èudom uspeli da pobegnete
pucnjima kapetana Kantrela.
Išao sam punim galopom prema reci Luda Žena.
Mislio sam da ako uspem da predjem reku,
da æu moæi da pratim korito reke severno, sve do pruge.
Posle nekoliko sati trag Apaèa je i dalje bio ispred mene
kao da su se i oni uputili prema reci.
I kada sam stigao do obale reke,
ugledao sam ih.
Prelazili su reku u žurbi, kao da negde žure.
Polako, momèe.
Polako.
Sva zemlja sa druge strane reke je pripadala gdinu Sam Bièeru,
i njegovom ranèu Španski bunari.
Znao sam tada da mlada dama neæe stiæi kuæi.
Nikada.
Prepoznao sam starijeg g-dina kojeg sam ranije viðao u utvrðenju.
To je bio gdin Sem Bièer.
Otac mlade dame.
Šta se tada desilo,
ne želim da se priseæam.
Znao sam da patrola ide iza mene,
a da su indijanci ispred.
Morao sam da nastavim dalje.
Morao sam da preðem reku, ako sam želeo da pobegnem.
Pokušao sam sebi da kažem da to šta æe se desiti
9. konjici nije moja briga.
više nisam bio njihov vojnik.
Trebalo je da odjašem što dalje.
Odjašem na sever, gde æu biti slobodan.
Gðice Bièer, na zaèelje kolone!
Povlaèenje!
- Zaseda, gdine! - Dobro, idi nazad!
Kao što kniga kaže?
Vojnièina se vratio!
Manje galamite a više pucajte.
Povuci obaraè.
Hvala gðo.
Polako gušteru.
Polako gušteru. Polako.
I tako je bilo, gdine.
Ukopali smo se da prenoæimo
i zbrinuli smo ranjene najbolje što smo mogli.
Da vidim da li sam razumeo, Ratlidžu.
Ono što tražiš od suda da poveruje je da, sa slobodom na vratima,
namerno si se vratio nazad, da bi jednim neverovatnim
plemenitim i nesebiènim èinom spasio patrolu od masakra.
Ne, gdine. Nisam tako mislio, ništa plemenito nisam uèinio.
Hajdete Ratlidžu, naravno da jeste. Bio je to hrabar èin, priznajte.
Nisam razmišljao o hrabrosti.
Pa o èemu ste razmišljali? Zašto ste se vratili? Recite nam.
- Ne znam. - Ne znate?
Znam samo da sam jahao.
I nešto mi je govorilo, da moram da se vratim.
Bilo je to kao..
bilo je to kao..
Nemam reèi da to opišem.
Onda æu ja reæi za vas.
Hrabrost je vaša vrlina, Ratlidžu. Ceo vaš dosije govori o tome.
Ali ubice i silovatelji takoðe mogu da budu hrabri kao i pošteni ljudi.
Hoæeš da trampiš svoju ubilaèku hrabrost
za milost ovoga suda, zar ne?
Ne gdine. To nije...
Dobro, Ratlidžu. Ako to nije tako, kako je?
To je bilo zato što je 9. konjica moj dom.
Moja prava sloboda i moje samopoštovanje.
I naèin na koju sam je napustio,
nisam bio ništa bolji od crnje pobegulje.
A ja to nisam.
Èujete li me? Ja sam èovek.
Ovo maltretiranje svedoka je van svake pameti.
Šatok, u ime svega što je sveto.
Sveto? Prestani da se ponasaš kao balavac.
Ja ne pokušavam da dobijem smrtnu kaznu, jer želim da zataškam ovu sramotu.
Ovaj èovek je ubio tvog komandanta i priznaje to.
One je kriv i zna to.
Tužilaštvo se povlaèi.
Ako narednik Ratlidž nije odgovorio na napade kapetana Šatoka
dovoljno dobro, ja æu reæi samo ovo.
Da nije bio moj zatvorenik
tokom akcije kod reke Luda Žena,
predložio bih ga za orden.
Pre nego što odrana poène sa svojim izlaganjem,
sud æe uzeti malu pauzu.
Narednièe, otvorite vrata da malo uðe vazduha.
Da, gdine.
Odlièan komentar je dao taj Ratlidž.
Pokazao je pravu lojalnost prema svojoj regimenti, jadnik.
I dobar je vojnik. Služio sam sa njim.
Mrzim vešanja. Loše je za moral ljudi.
Neæemo više prièati o vešanjima.
Usput, drago mi je da niko od vas gospodo
nije pomenuo boju kože optuženoga.
Odlièno reèeno, gdine predsednièe.
Žandari ili bolje?
- Visina pota $5. - Ne idem dalje.
Plaæam 5 i dižem za 20.
- Ja ispadam. - Ja ne idem dalje.
Daj mi tri karte.
Karte, Malkvin.
Malkvine, je l' opet blefiraš?
Pažna!
Red!
Vi gospodo pozadi, skidajte šešire. Gasite cigarete.
Dobro, Kantrel, nastavite.
Kao svog prvog svedoka, pozivam gðicu Bièer da ponovo svedoèi.
Meri, pozvao sam te da ponovo svedoèiš zato što želim da kažeš istinu.
Reci šta se taèno desilo te noæi kod Lude Žene.
I imam nameru da kažem istinu, bez obzira šta me pitaš.
Gðice Bièer,
hoæete li reæi sudu šta se dešavalo nakon napada u reci
i nakon što smo se ukopali da prenoæimo?
Pa, postalo je dosta hladno.
Postarali smo se da ranjenima bude što komfornije.
Tada ste me odvojili,
i rekli mi kako je narednik Ratlidž
video smrt moga oca.
Meri, ne znam da li æe vam ovo pomoæi,
ali Ratlidž mi kaže da je vaš otac umro brzo.
Ne kao taj deèko Habl.
Znate, Tome, jako je èudno.
Ne mogu da se ni setim lica svog oca.
Svega što se seæam je dodir njegove ruke na mom obrazu.
Tako gruba ruka,
a opet jako nežna.
Ne, Tome, mrzim ovu zemlju.
Ubila je moju majku, a sad i mog oca.
Kamo sreæe da se nikada nisam vraæala.
Ali, Meri , dobra je ovo zemlja. Zaista.
Možda ne sad, ali
kako Ratlidž kaže, "Jednog dana".
Tome, neæeš da ga vratiš sada?
Po prvi put, zaista ne znam šta da radim.
Zato što znaš da æe ga obesiti ako ga vratiš.
To me, znaš da nije on napao tu devojku.
Moram o svemu još malo da razmislim, Meri.
Još samo malo.
Ko je kapetan Bizon o kome pevaju?
A on je...
Pa, kada su indijanci prvi put videli vojnika 9. konjice,
bila je cièa zima
i oni su svi nosili kapute od bizona da im bude toplo.
Imali su i kape od bizona, tako da su izgledali kao bizoni.
Tako da su ih indijanci prozvali vojnici bizoni.
A kapetan Bizon je... Pa on je idealni vojnik.
Korpulentan, pomalo kao Pol Banjon.
Sve to rade zbog Ratlidža.
Pokušavaju da mu pruže poverenje i da ga oraspolože.
Baš lep naèin da to urade.
Šteta što nismo mogli da Otveja vratimo kuæi zbog prave sahrane.
Baš je zaradio svojih 50 centi na dan juèe.
Vojnièino, hoæeš li pravu sahranu za Otveja?
Nego šta. Uradiæemo pravu stvar za Otveja, Krampe.
Saèekaæemo da poruènik proèita par reèi za njega.
Jesi li dobro, Skidmore?
Nekako ide.
Hvala, gðice.
Poruènik ti neæe staviti te lisice ponovo na ruke.
Tako je, Brakse. Kao što sam vam rekao kad ih je skidao,
nikada ih više neæe vraæati nazad.
Da. Verovatnije je da æe vojnièinu
predložiti za orden.
- Zar nije tako? - Tako je.
- Da. - Tako je.
U pravu je, vojnièino.
General Nelson "Lepi" Majls æe doæi lièno da ti stavi orden.
General Majls? On je sitna riba.
Predsednik lièno æe da pozove Braksa u Vašington
da mu lièno stisne ruku.
Vojnièina æe da ode u onu lepu Belu Kuæu
gde g-din Abraham Linkoln živi.
Brakse, zar ne misliš da æe da te puste?
Poruènik je èovek koji zna svoju dužnost.
- Mora da te vrati nazad. - Ne, narednièe Skidmor.
Nikada ga neæe vratiti, sada.
Vojnik nikada ne može da razmišlja svojim srcem, gðo.
Mora da razmišlja po pravilniku.
Ovo je protiv moje zakletve i dužnosti, ali moram da ti kažem.
Brakse, moraš da pobegneš.
I to što pre.
Poruènik se vraæa.
Kada se sahrana završi, pošalji ih i ovde.
Da.
Meri Bièer,
Doðite ovamo, molim vas.
Krampe! Meklaren!
Meri, žao mi je što ovo tražim od vas, ali mi treba svedok.
To je mali zlatan krst.
Ali šta to znaèi?
Nisam siguran.
Zapamti te da sam ga skinuo sa mrtvog Apaèa.
Dobro.
I ponesite i tu jaknu.
Pa kao ide nardnièe? Može li se?
Spreman sam za dužnost, gdine.
A šta je sa našim gušterom? Kako se oseæaš od jutros?
Hrabar je on vojnik, gdine.
Hrabar, ali i uplašen takoðe.
Dobar si ti èovek.
Za još jedno 9 do 10 godina doguraæeš do pukovnika.
- Jel' moguæe gdine? - Moguæe.
Ima neki žig ovde gdine. "C.H."
Dobro Krampe, ti si nardnik u odredu.
Da, gdine.
Kreæemo za Fort Liton za 20 minuta.
Ratlidžu.
Tome, mislila sam da si rekao sinoæ...
Ti, pokvareni, jeftini, plehani vojnièe!
Hoæete li to ponoviti, gðice Bièer?
Rekla sam da je pokvareni, jeftini, plehani vojnik.
Hvala, gðice Bièer. Možete siæi.
Gðice Bièer,
mislim da nema èoveka u ovoj sudnici
koji nije poznavao i duboko poštovao vašeg oca, Sema Bièera.
Jako dobar gospodin.
Hoæete li primiti naše najdublje sauèešæe?
Hvala.
Želite li još nešto da kažete pre nego što siðete?
Da želim.
Narednik Ratlidž nam je svima spasio živote.
Iz èiste pristojnosti barem, poruènik Kantrel mu duguje bar svoj.
Gðica Meri Bièer
je indentifikovala ovaj krst sa polomljenim lancem,
kao onaj koji sam uzeo sa tela mrtvog Apaèa.
A ovih 27 iskaza, što civila,
što vojnika iz Fort Litona
govori da je to krst
koji je pripadao Lusi Debni.
Krst za koji je naš hirurg, dr. Ekner, posvedoèio
da je otkinut sa vrata te mlade devojke. Da li je to taèno, doktore?
Taèno.
Gðica Bièer je takoðe indentifikovala ovu jaknu umrljanu krvlju.
Hteo bih da skrenem pažnju suda na inicijale
koji su urezani u jakni sa unutrašnje strane.
Inicijali "C.H.",
koji su inicijali prodavèevog sina, Krisa Habla.
- Šta je poenta? - Èekaj malo.
...èije smo telo našli na putu
i jedini od koga su Apaèi mogli da uzmu taj krst.
Tišina. Tišina!
Zahtevam red u ovom e sudu!
Pouènièe, ako ste završili sa izlaganjem dajte završnu reè.
Spreman sam za završnu.
Èuli ste svedoèenja od odbrane i tužilaštva.
I nijedna strana nije uspela da da dovede svedoka koji
je ustvari video zloèin
za koji se tereti optuženi, narednik Ratlidž.
Narednik Ratlidž, vam je rekao, na svoju ruku,
da je ušao u odaje majora Dabnija.
Ali
da ga hitno upozori na opasnost Apaèi napada.
I da je tamo našao golo telo Dabni devojke, zadavljeno.
I poneo se instinktivno, voðen sažaljenjem i pristojnošæu,
hteo je da prekrije telo mlade devojke
kada je major Dabni ušao,
i major Dabni u svom besu
je otvorio vatru na njega, ranivši ga dva puta.
I tek tada je
u odbrani svog života, uzvratio vatru, ubivši majora Dabnija.
Tužilaštvo tvrdi da
je sve ovo samo laž i podnosi tužbu silovanja i ubistva.
A odbrana tvrdi da je ovo èista istina
i da je reakcija narednika Ratlidža, u odbrani svog života,
ubistvo iz samoodbrane.
Tako da možemo reæi da je usled nedostatka èvrstih dokaza
sudjenje blokirano.
Pravde, koja visi na balansu,
i koja može da prevagne
na jednu stranu ili drugu, jednim obiènim
ali opipljivim dokazom.
Odbrana je pokazala takav dokaz.
Zlatan krst
i ovaj kaput.
I koliko god mi je teško
u prisustvu oca mladog deèaka,
èak ni on nam ne može
reæi gde je bio njegov sin
taj pun sat pre nego što su se zaèuli pucnji.
I tako da tvrdim da može da se donese samo jedan zakljuèak,
da je Kris Habl ubio i zlostavljao Lusi Dabni,
a narednik Ratlidž nevin od svih optužbi.
Red u sudu! Tišina!
Rad!
Red.
Tišina, svi!
Red!
Moram da se zgrozim, kao što se siguran sam i sud zgrožava,
okrutnog i nespretnog pokušaja odbrane
da prebaci krivicu na
mrtvog sina, gdina Habla.
Mrtvog deèaka, koji ne može da govori za sebe.
A da bi krivicu prebacio,
koristi jeftine trikove.
Tvrdi da je dokazao da je devojka Debni nosila baš ovaj krst
oko njenog vrata.
Ali sve što je dokazao je da je ona nosila krst.
Veæina žena na jugozapadu veruje u Boga.
I krst oko njihovog vrata nij tako neobièna stvar.
Niti je ovaj krst tako jedinstven,
neobièan, niti na bilo koji naèin
ga je moguæe izdvojiti.
Kao što æe sadržaj ove kutije to i da vam dokaže.
Pozivam branioca da pomeša ovo,
originalni krst, sa ovima iz kutije
i onda kaže sudu
koji je koji.
- Protestvujem! - Protest se ne uvažava!
Kapetan Šatok samo suprotstavlja jedan argument sa drugim.
Poruènièe,
da li biste mogli da indentifikujete krst ako bih ga pomešao sa ostalima?
Naravno da ne.
Èak je i polomio lanac na... Ne, ne bih.
Nastavite, kapetane.
Što se tièe kaputa,
uprkos svedoèenju g-ðe Fosgejt da ga je videla u prodavèevoj radnji,
to je dosta uobièajen kapu u ovoj oblasti.
A što se tièe inicijala "C.H.",
Apaèi su mogli da ga uzmu sa bilo kog od zapaljenih i opljaèkanih ranèeva.
Mogao je da pripada Èarli Hajtu.
Ili radniku kod Vilardovih, Klej Hagatornu (Clay).
Toliko o poruènikovim
opipljivim, direktnim dokazima.
Imam još dve stvari da kažem i onda æu se povuæi.
Prvo, za svo vreme ovog suðenja
odbrana nije uspla da objasni
najoptužujuæu stvar.
Ako Ratlidž nije kriv, zašto je pobegao?
Drugo, iako delikatna stvar,
koja je visila nad ovim sudom od starta.
Želeo bih da skrenem pažnju sudu na èinjenicu
da nisam ja taj
koji je pokušao da prebaci krivicu
na mrtvog deèaka da spasi ovog èoveka!
Nisam ja taj koji je koristio simbol krsta
da prepišem krivicu silovanja
na mrtvog belog deèaka da spasim ovog èoveka!
I na kraju, nisam ja taj
koji je pokušao da ispiše reèi "ubica"
na spomenik tog nevinog belog deèaka,
da bih spasio život i slobodu
- ovog crnje! - Protestvujem!
Ako æemo boju kože da unosimo kao dokaz,
ili èak kao argument,
od strane suda,
onda ja kazem da ovaj sud teba da je na suðenju a ne taj vojnik!
Gdine Kantrel!
Ovaj sud je bio veoma strpljim sa vama,
znajuæi za vašu dugu službu sa narednikom Ratlidžom,
ali ja neæu tolerisati napade na integritet samoga suda.
I mogu li da skrenem pažnju suda
da kršeæi sva pravila i procedure
branilac mi je prekinuo završnu reè.
Ne možete!
Pravilo koje je važnije od svih ostalih pravila
je da treba da se naðe istina i sprovede pravda.
i to je upravo ono što æemo da uradimo ovde.
Zauzmite svoja mesta.
Gospodo, po mom mišljenju, ceo ovaj sluèaj
zavisi od ovog malog krsta.
Da li je ili nije to krst male Lusi Dabni?
I od ovog kaputa.
Gospodine, ako mi dozvolite, mislim da mogu da prepoznam krst.
Èak i ako ga pomešate sa ostalima.
Prodao sam ga majoru Dabniju, za Lusin 12-ti roðendan.
Ima malo okrznuæe na donjem delu
koje je ona sama otkrila.
Pazi stvarno. Tu je, vidite?
Ponudio sam da ga zamenim, ali je Lusi odbila.
Rekla je da æe ovako uvek znati koji je njen.
Gospodine, moram protestvovati!
Ovo nije svedoèenje. Ovaj èovek se nije èak ni zaklinuo.
Ali je možda istina i pravda kapetane.
Gdine Habl, hoæete li svedoèiti?
Treba li? Ja sam...
Doðite ovde, gdine Habl.
Sve je u redu, gdine. Sedite, molim vas.
Narednièe, zakunite prodavca.
Da li se zaklinjete da æete govoriti istinu, samo istinu,
- i ništa sem istine? - Da.
Dobro, kapetane Šatok, prema pravilniku i proceduri
- možete prvi ispitati svedoka. - Nemam pitanja.
Poruènièe Kantrel? Vaš svedok.
Gdine Habl, zašto ste mi rekli u Fort Litonu
da ne možete da indetifikujete Lusin krst?
Ja...
Bilo je previše rano.
Kris je bio moj sin.
Moj jedinac.
To je teško èoveku da prizna.
Dobro. Dobro. Uzmite sekund da se priberete.
Ne...
Moj sin je mrtav.
Istina ga ne može povrediti. Ne više.
Želeo sam da verujem da je narednik kriv.
Ali ne mogu ni da sedim i gledam kako visi za nešto što je moj sin uradio.
Hoæete li nam reæi šta vi mislite da se dogodilo?
Pa, nakon što je...
Nakon što je uèinio šta je uèinio,
mora da je otkinuo krst sa Lusi.
Ali zašto?
- Zašto je to urado? - Nastavite.
Pa,
kao što sam vam rekao u Fort Litonu,
bio sam gore kad je utrèao u kuæu.
Uzviknuo je nešto o napadu Apaèa.
- Kada sam sišao nije ga više bilo. - Ni kaputa, zar ne?
- Kaputa? - Da. Lovaèke jakne. I nje nije bilo?
Da, tako je.
Gdine Habl,
kada je pukovnik Fosgejt hteo da obrati pažnju na kaput,
tada ste se javili da indetifikujete krst.
Koje je vase ime?
Zovu vas Èen, zar ne?
- Tako je, kraæe od Èendler. - Èendler Habl.
È.H.
Jel´ ovo Krisov kaput ili vaš?
Kris nije bio visok èovek. Možete li ustati, da probamo kaput?
Ne, nisam rekao da nije moj kaput. Kris je samo zgrabio prvo što je bilo pod ruku.
- Da, uzeo je prvo šta je video,
zajedno sa svime što se nalazilo u džepovima.
A krst se nalazio u džepu jer ste ga vi tu stavili.
-To nije taèno. - Ne, imali ste istu priliku
kao i Kris. Znali ste da Lusi æe biti sama kuæi.
- Ne. - Da, znali ste.
Znali ste da æe Lusi biti sama. I sad, da bi ste spasili sebe,
pokušavate da svalite krivicu na Krisa, vašeg mrtvog sina.
- Laži. Laži. - Zašto?
Zato što ste znali da æe Lusi biti sama, a Lusi vam je verovala,
svi su vam verovali.
Otišli ste tamo i zadavili ste je.
- Zašto? - Ne. Morao sam.
- Morao sam! - Kantrel!
Zar nerazumete?
Naèin na koji je hodala! Kako joj se telo kretalo.
Izluðivala me je! Morao sam da je imam!
Morao sam! Morao sam!
Znate da sam morao!
Bože mi pomozi! Bože pomozi!
Stavite tog èoveka u okove. Doktore...
Oh, gdine Habl.
- Zdravo. - Zdravo.
Pa, hajde,
reci.
Meri, ti si najlepša devojka koju sam ikada video.
I nemoj da zaboraviš da sam ti to rekao.
Pogled na levo!
Pravo!
Preveo za Duška - IVAN -
Preuzeto sa www.titlovi.com