Resync: Xenzai[NEF]
COCO - LIVET FÖRE CHANEL
Barnhemmet i Obazine, 1893
De som har besök följer med mig!
Kommer du?
- Jo, kom! - Jag vill inte!
Jag väntade på min far varje söndag. Men han kom aldrig tillbaka.
15 ÅR SENARE
Har nån sett min hund Coco? Coco, hunden som jag älskar
Det var vid Trocadéro Han sprang bort, var kan han vara?
Det är hemskt, jag sörjer så Det gör ont och hjärtat svider
För när karlarna mig svek - så var Coco alltid trogen!
Har ni råkat se Coco någonstans vid Trocadéro?
Co' vid Tro', Co' vid Tro' Coco vid Trocadéro
År det nån som sett Coco? Min Coco, min Coco
Har inte nån sett Coco? Min Coco!
För "Coco". Tack!
Sätt dig!
Den sortens flickor är där borta.
För Coco.
Är jag inte värd mer? Åh, vad snällt!
Där sitter din friherre.
- Kommer du? - Nej!
Jo, kom! Han har nån med sig.
- Får jag föreställa Étienne Balsan. - Vad duktiga ni var!
Gabrielle är Adriennes syster.
Fanny - nattens drottning.
- Ursäkta, men vem av er är yngst? - Gabrielle.
Omöjligt att gissa er ålder. 16? 25?
Har jag tråkigt känner jag mig lastgammal.
- Hur gammal känner ni er i kväll? - Tusen år.
Säger hon jämt vad hon tänker?
- Gör inte ni det? - Nej. - Vart ska du, Fanny?
- Dags för ett glas! - Champagne!
Jag häller upp. Champagne till Coco!
- Gabrielle. - Nej, Gabrielle låter för präktigt.
- Coco låter mer... - Det är fint.
Det låter som en höna! Ni har dålig smak.
Säger ni aldrig något trevligt? Kan ni inte säga något snällt?
Jag pratar när jag har något att säga.
Vilken blick!
Caroline, Caroline Där du går i blanka skor
Söndagsfin i din stora fina hatt
Caroline, Caroline Du får inte stanna upp
Sätt nu fart, det vore rart - annars missar vi vårt tåg!
Underkjolen är trasig. Det är brådskande.
Det är volangen. Här.
- Det är ju hur enkelt som helst! - Snälla.
Slut!
- Berätta inte slutet. - Det slutar alltid likadant.
Den lilla föräldralösa Blanche gifter sig med prinsen.
- Det låter som jag. - Oj, det tänkte jag inte på!
- Nu är du elak. - Har du varit i Indien? Nä!
Blanche begav sig dit för att få sin prins.
- Vill du att jag reser till Indien? - Om du vill ha din friherre, så...
Han är kär. Han presenterade sin vän.
Han vill bara skryta med en söt flicka.
- Nej, kärlek är bäst i romaner. - Du är hjärtlös.
Det enda som är intressant är att älska med någon.
Trist att det ska behövas en karl till det.
In med dig, Cocorico!
Har nån sett min hund Coco? Coco, hunden som jag älskar
En slant till Coco. Tack.
- Enastående! - Tack, monsieur Balsan. Vad snällt.
- Så ni kom tillbaka? - En del nyanser gick mig förbi sist.
Gör ni mig sällskap?
- Sa jag något olämpligt? - Nej, hon lämnade oss på tu man hand.
Hon vill övertyga mig om den stora kärlekens förtjänster.
- Därvidlag bistår jag er gärna. - Vad ska jag göra? Rodna? Spela blyg?
Säga "O ja, min käraste."
- "Ja, min älskade." - "Ja, min älskade", tycker jag om.
En kvinna som älskar blir undergiven som en hund.
Med tungan som hänger. En hund som dreglar.
En förälskad kvinna är ingen vacker syn. Är ni nervös? Jo, det är ni!
- Något att dricka? - Champagne.
En nyttig bekantskap! Han känner direktören på Alcazar.
Vi får provsjunga där när vi vill. Om ett halvår är vi i Paris!
- Tycker du om honom annars? - Balsan? Som han ser ut!
- Du ljuger. Det pirrar nog lite i dig. - Han är inte dum och han har kontakter.
Vi måste hitta en ny sång. Nåt med mer stil.
- Och vi behöver pengar till klänningar. - Bra. Han drack tre flaskor.
Fortsätt så, då blir alla nöjda.
Tror ni att jag tänker hora mig så att ni tjänar pengar?
- Violette, kan du "Coco"? - Ja.
Då får du sjunga den i stället. - Jag vill inte se er två mer.
Hur ska vi nu kunna köpa klänningar?
Du är inte klok!
Han får skylla sig själv! Skynda dig!
Jag är en torped, så kvick, så kvick En som träffar mitt i prick
Den som mig rör får vara snäll Annars kommer det en smäll...
Nej! När du sjunger "jag är en torped" måste du överraska.
Som om du skuttar fram.
Jag är en torped så kvick, så kvick En som träffar mitt i prick
Den som mig rör får vara snäll Annars kommer det en smäll
- Vad gör du? - Jag får lägga ut den i ryggen.
- Du förstör den! - Du måste kunna röra dig i den.
Prova nu.
- Håller det? Den får ju inte åka av. - Då får de ju nåt att glo på!
God morgon, Coco.
- Roar det er att se mig på alla fyra? - Nej.
Väldigt trevlig modell. - Får jag byta ett par ord?
Ursäkta, jag har lite bråttom.
- Är ni inte kvar på kabarén längre? - Nej.
Så då har ni lite tid över?
Jag har ett förslag. Säg inte genast nej.
- Får jag bjuda er på middag en kväll? - Ni börjar väl inte tro på kärleken?
Jag? Nej. Ni är inte min typ.
- Fröken har inte betalt för att prata. - Nå?
Kör till.
Utmärkt.
På återseende. - Madame, ni ser förtjusande ut!
- Ska du inte äta? - Jag tycker inte om det här.
Vi fick sånt här varje dag när jag var liten.
Min familj var väldigt rik. Far spekulerade i vin.
- Jag trodde du var föräldralös. - Det tror du om alla sångerskor.
Nej, men din syster sa till Maurice som sa till mig att du var föräldralös.
Hon är bara ute efter medlidande.
Jag var pappas favorit, men han for till Amerika.
- Så jag har faktiskt en pappa. - Att vara föräldralös är inget brott.
I så fall skulle jag försmäkta i fängelse, för jag är föräldralös.
- Mina föräldrar dog för två år sen. - Så tråkigt.
Nej, det var rätt befriande. Vi hade inte talats vid på tio år.
- Slog de dig? - Hursa?
Nej, herregud! Hurså?
Det hade visserligen givit mig skäl att vara arg på dem...
Nej, det var snarare att de saknade fantasi. De var urtråkiga.
Mina fastrar slog mig och lät mig svälta.
- Jag längtade efter pappa, men... - Stackars Coco.
Nej, det är barn med din fina uppväxt som blir olyckliga eller knäppa.
Knäpp, det håller jag med om. Se på mig bara!
- Jag skulle ha träffat dig tidigare. - Åh, Étienne!
- God afton. - God afton.
Henne däremot borde jag ha träffat senare.
För mycket fjädrar och smink. För mycket av allting!
Hur ser du själv ut?
- Som ett fnask. - Nej!
- Den här ska jag ha på Alcazar. - Nej! Blommorna var ju det enda fina!
Torpedkvinnan!
Jag är en torped, så kvick, så kvick En som träffar mitt i prick
Kom nu hit och var så snäll Du får räkna med en smäll...
Det är ju spänningen med mig En ström som kittlar, kittlar dig
Mina herrar, titta in Låt nu elden flamma opp
Vi börjar nästa tisdag! Precis före den stora stjärnan.
Vi får egen loge. Namn på dörren och allt!
Knäpp upp, jag kvävs!
Alcazar! Vi blir berömda och rika!
Paris blir vårt!
Jag kan inte sjunga med dig.
Maurice vill gifta sig med mig.
Vi ska bo utanför Paris.
Jag blir friherrinna. Så han vill inte att jag sjunger.
Tror du verkligen att en friherre gifter sig med en flicka som du?
- Vi har ju repeterat! Stanna hos mig! - Nej.
Har du sagt att mamma dog i fattigdom och att pappa var marknadskrämare?
Jag hoppas att du ska förlåta mig.
Kom nu in och hör musik För betalar gör man sen
Jag är torped och går på ström Helt fantastiskt, ska ni se
När man mig rör får man en stöt Det händer gammal eller ung
Och så ligger de pladask
och ger mig heta blickar sen
Jag är en torped, så kvick, så kvick En som träffar mitt i prick
Kom nu hit och var så snäll Du får räkna med en smäll...
Det är ju spänningen med mig En ström som kittlar, kittlar dig
Mina herrar, titta in Låt nu elden flamma opp
Så pang, krasch, bom
Tack, mademoiselle.
God dag!
- Går det för sig? - Varsågod.
Mina damer...
Hur står det till, Coco? Glöm Alcazar.
- Jag känner direktören på la Rotonde. - Nu får det räcka.
- Jag ville ta farväl. - Reser du?
- Jag åker hem. - Bor du inte här?
Nej! Jag var här på militärtjänstgöring bara. Jag är infödd parisare!
- Så du bor i Paris? - Ja... Eller lite utanför. I Compiégne.
Nå... Då är det dags att ta farväl.
Ett nöje att lära känna dig. Adjö.
- Lycka till. - Hej då!
Tack.
- Mademoiselle? - Jag söker monsieur Balsan.
- Vem får jag anmäla? - Gabrielle... Coco.
Ja, vad duktigt!
Coco?
- Vad gör du här? - Min syster bor här i trakten.
Men hon var inte hemma. Då kom jag på att du också bor här.
Och jag kan ju inte sova på järnvägsstationen.
Jag som trodde att du hade saknat mig.
Joseph, gör i ordning lilla blomsterrummet.
Jag kan ju inte köra i väg dig nu.
Varsågod.
Tycker du om böcker? Själv har jag inte läst en enda!
Kom, så ska jag visa något.
Får jag föreställa min familj.
Familjen, får jag föreställa Coco. Vi bugar.
Min farfar, som grundade ätten Balsan. En stor man.
Och det här är den andra Gabrielle i mitt liv. Gabrielle Balsan.
- Ogift och barnlös. Tack gode Gud. - Hon är lik dig.
Ja, vad hemskt! Jag får ta ner den.
Här har vi en de la Ratelliére. En skurk till kusin som dog utfattig.
Och här... har vi mitt rum.
Seså, inte ska vi väl tveka inför sista hindret?
"Minouche" vann! Ett otroligt lopp! Men jag hade tur.
"Washington" tjuvstartade två gånger. Den blev diskvalificerad.
Men det är inte allt! "Vol de nuit" kom utanför banan!
Sen behövde "Minouche" bara springa i mål. Och det gjorde hon som en raket!
Är hästar rena kinesiskan för dig? Är du inte klar? Din vagn väntar.
- Jag stannar gärna lite. - Din syster då?
- Jag vet inte riktigt var hon bor. - Tyvärr, jag väntar gäster.
- Men kom tillbaka. - Jag gör inget väsen av mig.
- Nej, jag är ingen riddar Blåskägg... - Du kommer inte ens att märka mig.
Två dagar - inte mer.
- Ska ni inte försöka med en sadel? - Jag hittade ingen.
- Kan jag lära mig på två dagar? - Det går aldrig.
- Det här går ju inte! - Nej, någon kan se!
- Jag kan inte låta er rida så där! - Vad gör man nu? Ska man sparka?
Mademoiselle!
Mina vänner! Då sätter vi oss till bords.
Man skulle blivit jockey. De får vackra flickor fast de är korta och tjocka.
Har ni sett herrns lilla snärta? Tunn som en räka.
- Tallrikarna, skynda på! - Servera champagnen i pokalen jag vann.
Ge mig lite tryffel.
- Byt servett. Den här är smutsig. - Den är er. Den låg i er servettring.
- Har ni smutsiga servetter i ringar? - Ja, mademoiselle.
Nu vill riddar Blåskägg ha sitt!
Inget av det jag säger i kväll kan användas mot mig senare.
Du har varit änglalikt frånvarande!
- Vi har varken sett eller hört dig. - Låt mig vara!
Var har min lilla mus hållit sig gömd? Uppe på vinden!
Låt mig vara!
Jag har haft så tråkigt.
Jag måste ta av farfars manschettknappar. Hjälp mig.
- Nej. - Vad menar du?
Vad menar du?
Vänta. Har du hört talas om Japan?
- Det är klart! - Där finns geishor. Vet du vad det är?
Det är en kvinna som gör allt för sin man. Tvättar, klär...
- Och tar av manschettknapparna! - Rena slavarna.
På sätt och vis. Hjälp mig med manschettknapparna nu!
Annars blir det raka vägen till stationen. Seså, nu!
Min lilla geisha.
Vem lämnade den här stackaren ensam? Vad är det här för liten buske?
Jag är den fula lilla Blåskägg!
- Vi ses här om en stund. - Går vi inte tillsammans?
Nej, jag är kommenderad till läktaren. Men gräsmattan är fin. Ja, bättre.
Då slipper du höra på traktens alla berömdheter - som är urtråkiga!
"Dynamite" och "Rêves d'ailleurs", vinnare i tredje loppet. Mina hästar.
Jag trodde aldrig jag skulle få se dig igen! Varför har du inte skrivit?
- Jag surade. - Vad gör du här?
- Jag är här med Balsan. - Bor du hos Balsan?
Jag bor på slott, har eget badkar, dubbelsäng och betjänter!
- Jag bara latar mig. Rena drömmen! - Tänk att vi är grannar!
- Hur går det med din friherre? - Bra. Vi är så kära.
- Vi lever lite diskret... - Gömmer han dig?
Nej, vi ska snart gifta oss. Tycker du om klänningen?
- Du drar bara runt en massa lera. - Den är faktiskt från Paris!
Uppe på läktaren passar den in perfekt.
Vad tråkigt de ser ut att ha!
En dag ska de slåss om att få sitta vid vårt bord.
Bra! Nu får jag säga adjö.
- Glöm inte chokladen. - Den är nerpackad.
Jag ska i väg, men kusken kör dig till stationen.
Allt väl?
Hoppas du får tid att skriva till mig.
Har vi någon hallonsylt kvar? Ge lilla fröken två burkar.
Gjord på våra egna hallon. Underbar!
Adjö med dig.
Mademoiselle, er vagn väntar.
Jag behöver inte skjuts, tack.
Förlåt. Jag ville ta en sista ridtur innan jag åkte.
- Rider du? - Jag har alltid älskat hästar.
De räddade mig från självmord.
När mina fastrar slog mig smög jag mig ut och red.
- Kallar du det att rida? - Jag sitter ju kvar.
- Höll du pojken gömd för oss? - Det gick visst inte.
Det här är Coco - en ung kvinna full av överraskningar. Ibland trevliga.
Lyckad utklädsel.
Kunde du inte ha gett henne en riddräkt?
Jag undrar om den där flickan blir så långvarig.
Trevlig, men hon saknar lättsamhet. - Nej, jag är mätt.
- Alltid lika vacker! - Vad snällt sagt.
- Var är din jockey? - Han skulle tävla. Lika bra det.
- Har ni brutit redan? - Vi får se. Han ska jämt sätta på mig.
Till och med i min loge. Som alla korta har han en rejäl lem. Man tröttnar.
- Ni är tröttsamma, mina herrar! - Tröttsamma, men oumbärliga.
Det är sant. Jag vet inte om jag föredrar män eller kvinnor.
Du fick mig i alla fall att skratta.
Och vad säger unge herrn? Vad föredrar ni?
Säg vad ni tycker!
- Säg någonting! - Sitt inte tyst som en mussla.
- Hud är hud på alla kroppar. - Inte illa!
- Hur har ni kommit till den insikten? - Genom att släcka ljuset.
- Klipskt! - Bedårande!
Då föreslår jag ett litet glas och sen en tur till.
Damsadel är så bökigt. Hon gör rätt.
Ni är så klok. Oss sätter de dit som rosen på en tårta.
Han gav er inte det vackraste rummet. Till och med Maud fick Blå rummet.
Ni är inte alls hans typ. Använd korsett, så blir ni lite femininare.
- Vad söt! - Prova den.
Hjälper ni mig?
- Ni är vacker utan hatt. - Tack.
- Jag känner mig naken! - Ni har väl panna, näsa och mun?
- Var håller ni hus? - Han kan inte vara ensam i en sekund.
Nu tror folk att jag inte har råd med fjädrar.
Med den där på huvudet kan man undra hur ni kan tänka.
- Ni låtsas väl tänka ibland? - Var har Balsan hittat er?!
- Behåll den. - Hindrar nåt mer mig från att tänka?
Var inte rädd. Jag äter inte upp er.
Ta bort allt det där. Det ser lite cirkusaktigt ut.
- Nej, det ser så fattigt ut annars! - Hon är aningen primitiv.
Jo, jag ska spela "Jeanne d'Arc" på Odéon.
- Ska du spela jungfrun? - Ja.
Låt den slacka lite. Vänster, höger...
- Då prövar vi en liten galopp. - Blunda med höger öga.
- Kan inte. - Vänster då. Blunda med ena ögat.
Det är viktigt att du har ett öga kvar om du får lera i det andra.
Det är en hemlighet som går från far till son i familjen Balsan.
- Jag blir bästa ryttaren i Royallieu. - Jaså? Det kan ta åratal.
Än sen?
Jag borde ha satt dig på tåget medan tid var.
Men vad har du på dig?! Var är klänningen du fick?
- Det kändes som att ha gardiner på sig. - Synd. Du såg nästan kvinnlig ut.
Är du rädd att folk ska tro att jag är billig i drift?
Mina vördnadsbetygelser, faster Agnés!
Folk kommer inte för skådespelerskan utan för intrigens skull.
Jag kan spela som en träbock. Det är rätt skönt.
Man känner sig som ett historiskt monument.
- Får ni aldrig rampfeber? - Jo, men det avtar. Vilket är oroande.
Kom! Vi har föreställning varje kväll.
Jo, kan ni göra en sån där hatt till? Den rönte en enorm framgång.
Bravo, förresten. Ni blir nog otroligt långlivad.
Ni slår snart mitt rekord med Balsan.
Årgången är 1882. Drick med andakt.
- Den flickan spottar inte i glaset! - Balsan lär ha hittat er på en sylta.
- Det var en elegant kabaré. - Hon har en förtjusande röst.
Det vill jag gärna höra!
- Jo, sjung nu Coco! - Nej.
Jo, sjung! "Har nån sett min hund Coco?"
Nu sjunger du!
Jo, annars somnar vi!
Nu får du anstränga dig lite. Visa lite entusiasm. Folk vill ha roligt.
Så nu sjunger du! - Coco går med på att sjunga.
- Kan du "Coco"? - Ja, ja.
Annars blir det vatten och bröd.
Har nån sett min hund Coco? Coco, hunden som jag älskar
Det var vid Trocadéro Han sprang bort, var kan han vara?
Det är hemskt, jag sörjer så Det gör ont och hjärtat svider
För när karlarna mig svek - så var Coco alltid trogen!
Har ni råkat se Coco någonstans vid Trocadéro?
Co' vid Tro', Co' vid Tro' Coco vid Trocadéro
Är det nån som sett Coco? Min Coco, min Coco
Har inte nån sett Coco? Min Coco!
Får jag se?
Boken.
Även fåniga romaner har något att säga.
Tänk vad andra böcker kan erbjuda då!
Det ante mig att du var här.
- Nån måste läsa dina böcker. - Och rida mina hästar. Kom!
Klä på dig, Coco!
EKONOMISKA MOTSÄGELSER Eländets filosofi
Ni är elegant.
Are you alright?
Ni är visst inte rädd för någonting!
- Vad heter ni? - Gabrielle.
- Men alla säger Coco. - Jag kallas Boy.
Men i England heter jag Arthur Capel.
Det besvärliga med öknamn är att de fastnar.
- You're stuck with it. - Pappa kallade mig "Coco".
På morgnarna väckte han mig med att sjunga "Cocorico".
Och sen fastnade det.
"Har nån sett min hund Coco?"
Det var hennes paradnummer på kabarén.
"Coco, jag är Rico" - Cocorico!
- Stör jag? - Coco fick komplimanger för sin stil.
Uppmuntra henne inte för mycket.
Hon vill ha klänningar utan korsett, skor utan klack, hattar utan fjädrar.
- Sådan är Coco! - Enkelhet är det rätta.
Jag gillar när det sväller ut lite.
För det där... Där är det inte mycket kött på benen.
Jag håller inte med.
- Jo, hon blir ju rätt tilltalande... - Du förstår dig bara på hästlort!
- Är du sjuk? - Nej.
Då kliver du upp och kommer ner.
- Oartigt att låta mina vänner vänta. - Låt dem vänta.
- Vad är det, Coco? - Jag är less på att vara din pajas.
- Jag är trött på dina humörsvängningar. - Jaså? Herrn är trött igen!
- Inte den tonen! - Jag tar vilken ton jag vill!
- Nu håller du mun! - Utan dina pengar är du ingenting!
Utan dem har du inga vänner!
- Kom ner när du har lugnat dig. - Jag lugnar mig aldrig!
Gå ner till dina rika arvtagare och horor!
Vad gör jag här? Förutom att ligga med en fyllhund!
Ingen tvingar dig kvar här!
När folk ser oss tänker de nog:
"Vad gör en sådan elegant kvinna med en tjock gubbe?"
Jag är inte tjock! Jag har faktiskt gått ner.
Ja, men ni är inte särskilt stilig.
- Men jag är snäll. - Mer än så. Ni är älskvärd, begåvad...
Ett sådant bryderi! Jag har en älskare som är mer som en make.
Få se... Du är smal som en planka, men vissa gillar det. Du är rolig...
Romain Neuville, mycket kultiverad... Han kan visa dig runt i sällskapslivet.
Så får du se nåt annat än hästar. Men han är inte rolig.
Sen har jag en hertig. Lite äldre, men inte snål.
Jag vill arbeta. Tjäna mitt uppehälle. Jag vill bli skådespelerska.
Du är lite för gammal för att debutera. Och hur kan man vilja arbeta?
Men du är berömd, du känner folk! Du hittar säkert något.
Vad gjorde du innan du träffade Balsan?
- Lite sömnad. - Sånt arbete hittar du lätt i Paris!
Ingen dålig idé. Du är begåvad.
Alla ville ha din hatt. Du kan få plats hos en modist.
- Det vill jag inte! - Du vill något, men du vet inte vad.
Hjälp mig!
Talade du om för Balsan att du åkte?
Åk tillbaka. Du kan säga att jag hade bett dig komma.
Säg bara inte att du ville åka därifrån. - Snör åt.
Balsan är lätt att leva med. Du har tur. Ta vara på det du har.
Tur?
God morgon.
Hungrig?
Muffins...
Helt smaklösa, men engelsmän älskar dem.
Boy, hur blir det med de fem laster kol du fick mig att köpa?
- För nu verkar det bli krig... - Hoppas det.
Då kan jag sälja kolet dyrt!
Monsieur Capel gör vad som helst för att bli Englands störste affärsman.
Så sälj kolet! Det är därför jag betalar dig dyrt.
- Annars finge jag arbeta som Montlaur. - Den dumbommen.
- Arbete - usch! - Det finns värre sätt att försörja sig.
- Jo, men inget är så slitsamt! - Monsieur Burton är här.
Uppfödaren från Cardiff.
- Kommer du? - Strax.
Min engelska är bedrövlig och den hästen ska jag ha!
Skräm henne inte. Hon har en irriterande vana att bara försvinna då.
Jag var rädd att inte få se er igen.
- Trivs ni inte här? - Ni borde gå. Balsan behöver er.
- Varför svarar ni inte? - Om jag skulle svara på alla frågor...
- Arbetar ni eller låtsas ni bara? - Vad tror ni?
- Här arbetar ingen. - Jag har inte haft nåt annat val.
Min mor saknade något som krävdes för att min far skulle gifta sig med henne.
Hon kom inte från någon fin familj.
Så jag uppfostrades av främlingar.
Inte den minen. Ser jag olycklig ut?
Annars hade jag troligen aldrig läst en bok eller rest.
Men det hade ni kanske tyckt mer om.
- För stramt! - Du ville se ut som en föräldralös.
Vad vet du? Föräldralösa går i trasor. Nästan nakna.
- Riv sönder klänningen lite! - Nej.
Vad tråkig du är! Man ska ju se mina lår och bröst!
- Att ana dem är mer upphetsande. - Envis som en åsna!
Gabrielle?
Vad vacker ni är!
- Hur ser jag ut? - Proper.
Jag vill inte se proper ut! Usch!
- Vacker yngling igen? - Jag ville inte förvirra dig.
Jag förstår mig ju bara på hästlort.
- Coco, den sitter för löst. - Nej, du kan röra dig normalt.
Valkarna dallrar. Jag vill att det ska sitta åt.
- Varför vill du inte kunna andas? - Hon har svar på allt.
Vilken stilig pirat!
Hello!
Captain John Rackham. Vad kan jag stå till tjänst med?
Ingenting.
Jag tror inte att ni riktigt trivs.
Jag vill ha ett arbete. Med allt ert kol borde ni kunna ordna ett åt mig.
- Inte mycket som passar en kvinna. - Då är ni inte mycket till affärsman.
- Jag vill göra intryck på er. - Vem tar ni er för?
Höken är på jakt efter ett byte!
Jag fick tag i en!
Vilket byte!
Jag är inte med i leken längre! Nu räcker det.
Sover alla? Ingen säger något.
Du hade rätt. Klänningen gör att de blir som galna.
- Har du varit förälskad nån gång? - Ja, men man blir alltid olycklig.
Men hur känns det? Mår man bra? Är det plågsamt?
Men vad är du för en egentligen?
Hur det är att vara kär? Det är en plåga. En plåga!
- Men vad gör ni? - Jag ska gå.
- Leken är inte slut. - Jag har inget att hämta här.
- Balsan behöver er. - Ni vet varför jag är här.
Inte kan ni gå mitt i natten. Vänta till i morgon bitti.
God natt, Gabrielle.
Stanna lite!
Varför skulle jag det?
Jag är inte van att klä av en gosse.
Och vem kommer här?
Kom, så dricker vi kaffe!
- Var har du ögonlappen? - Den försvann i stridens hetta.
Du gick miste om en sjujäkla kurragömmalek.
Émilienne bet en av tjänstefolket.
Har du sett Coco? Hon gömde sig ordentligt.
- Försvinner hon ofta? - Nej. Det är något nytt.
- Håller du av henne? - Sen när bryr du dig om mina känslor?
Sen i går.
- Tja, hon är en förtjusande lekkamrat. - Får jag låna henne i ett par dagar?
Jaså, du är så förtjust i henne?
Jag tycker om henne.
- Vill hon följa med dig då? - Jag tror det.
Ta henne då. Hon kan behöva se något annat.
Jag har aldrig sett havet förut.
Den där, hon har hängt på sig allt silver.
Det ser ut som om hon ska gå av på mitten!
Det ser ut som om de har maränger på huvudet! Rena konditoriet.
- Jag skäms å deras vägnar. - Du är anarkist.
- Jag känner vämjelse. - Det där kom inte från dig.
Det är Jules Renard. Jag har ändrat läsvanor, märker du.
I kväll ska vi dansa på kasinot.
- Vågar du visa dig med mig? - Var får du allt ifrån?
- Jag har inget att sätta på mig. - Gör om nåt du har.
Vad säger du om en riktig färg?
Perfekt.
Jag har en vacker syrenlila som passar er hy.
Nej, svart är det enda som lyfter fram ögonen.
Och sätt på den här spetsen.
Urringningen ska vara 10 centimeter djupare. Och ingen korsett.
Då tappar klänningen formen. Ni måste åtminstone ha ett skärp.
- Nej, gör som jag säger. - Med nöje.
- Alla kvinnor tittar på dig! - Nej, de tittar på dig.
You're very beautiful.
Jag rövar bort dig så fort jag kommer tillbaka.
Du åker väl inte utan att hälsa först?
Så det här är en tävlingsvagn? Får jag?
Imponerande.
Akta dig, du fäster dig kanske vid den.
Hur var resan? Hade ni trevligt?
Vad gjorde ni? Jag trodde att du var hemskt upptagen.
- Oroade du dig? - Nej, jag oroade mig inte.
Det var skönt med lite ombyte.
Även om det inte märks, är hon känslig. Så lek inte med henne.
Det vet jag.
Har du berättat?
Étienne...
Det är jag som ska berätta.
Är det inte en fin bild?
Du gör hattar och jag betraktar dig. En fridfull bild av ett lyckligt par.
Vem kunde tro att du har varit borta med en annan man?
Hur var det i Deauville?
- Fint. Särskilt havet. - Vad gjorde ni?
Vi dansade på kasinot. Och han skämdes inte för mig.
I England skulle jag ta dig med till Buckingham Palace.
Vi såg fiskare. Deras tröjor var så fina ihop med den glänsande fisken.
Jag ska visa dig riktigt fiske en dag.
- Du åker ju aldrig ifrån ditt slott! - Jag tycker mycket om havet.
Det är inte så länge sen jag harpunerade haj utanför England.
Det tror jag inte ett dugg på.
Inte? Fråga honom.
- Boy? - Det var för fyra år sen.
Hur var han då?
Inte så stilig, men charmig.
- Inte du, utan han. - Oemotståndlig, förstås.
Alla var svartsjuka för han stal våra älskarinnor.
Men alltid med stor elegans. Precis det vi uppskattar...
...med engelsk charm. Elegans.
- Var han ofta förälskad? - Nej.
Men flickorna var det. Det blev en förfärlig dramatik.
Han lämnar krossade hjärtan efter sig lite överallt.
Överallt där det finns hav.
Så fort han blir lite förtjust i någon tar han med henne till havet.
Är det inte märkligt?
Du är svartsjuk.
Ja, fruktansvärt.
Gabrielle! Vad gör du här?
- Jag måste få tala med dig. - Kom in då.
Vad var så viktigt?
I "Kärleksgrottan", minns du varför Blanche går till världens ände?
Av kärlek till prins d'Espeyrac.
Just det.
- Nej, men... Inte du! - Jag känner mig hur fånig som helst.
- Jag vill gifta mig. - Gabrielle!
- Vad säger hans föräldrar? - Han har gjort sig en egen förmögenhet.
Då har du tur.
Du har aldrig varit så vacker.
Hans föräldrar vill inte träffa mig så länge de lever.
Vänta tills de dör då.
Alldeles strax...
Den är din.
Men det är ju ditt livs kärlek!
Just det.
- Jag kan inte ta emot Snövit. - Visst kan du det.
Jag tänker ge mig av.
Jag kan inte annat än le. Det var ju jag som släppte in vargen.
- Du är ju less på mitt ojämna humör. - Ha inte för brått.
Vad är det med dig? Förut stängde du in mig.
Det var dumt av mig.
Det här är ditt hem.
Ska du flytta till England nu?
- Jag antar det. - Vet du inte?
- Där eller någon annanstans. - "I nöd och lust."
- Så kan man uttrycka det. - Det smärtar mig lite...
Är det normalt?
Du kommer över det.
Javisst.
Eller nej.
Jag vill inte att du ger dig av. Jag är rädd att du blir olycklig.
- Jag är rädd att du ska förlora allt. - Varför säger du så?
Det är inte min sak att berätta, men Boy ska gifta sig med en engelska.
Struntprat.
Nej, det är för pengarnas skull. Han är oäkting, hon är rik.
Hennes far äger halva Englands kolgruvor. Ledsen.
Och jag som började tro att du hade blivit en gentleman!
Coco, öppna.
Snälla du, öppna.
Glöm det jag sa.
Coco...
Jag är ledsen. Öppna nu.
Coco?
Vad fin du var i randigt!
Sophie från Folies Bergéres.
Hon vägrar tro att en naturmänniska gör mina hattar.
Hon är villig att betala en förmög- enhet. Jag sa att chansen är liten-
- men vi tog ändå med några modeller.
Vad säger du?
- Vi sitter i trädgården. Kommer du? - Strax.
Ingen brådska.
God morgon, Gabrielle.
- Hur ser det ut i ditt hemland? - Grönt och grått och mycket regn.
Vad tänker du på?
Min syster.
- En vacker kvinna. - Vad det nu tjänar till...
Hon tror fortfarande att hon ska få gifta sig med sin friherre.
De älskar varandra. De behöver kanske inte gifta sig.
Men det är ju ändå så alla gör.
Det har ofta inte med kärlek att göra. Det är främst en social konvention.
- Varför har då Balsan friat till mig? - Du tänker väl inte?
Det skulle ge mig en ställning.
Gifter du dig med honom får du avstå från allt.
Vad är allt? Rida och roa gäster?
Nej, du har ett annat liv som väntar.
- Du tar till stora ord. - Du är unik!
Lita på dig själv.
Jag tänker i alla fall inte gifta mig med honom.
Jag har alltid vetat att jag aldrig blir någons hustru.
Inte ens din.
Men ibland glömmer jag det...
Min mor var dum. Hon gifte sig av kärlek.
Hon grät sig igenom livet. Min far bedrog henne ständigt.
Hon satt uppe och väntade på honom, nätterna igenom.
En morgon kom han hem och...
...hon låg i sängen.
Hon var död.
Så älskarinna är en bättre lott än hustru.
Det sämsta med äktenskapet är det äkta paret.
Gör jag dig förfärad nu?
Jag ska gifta mig.
Mina lyckönskningar.
Hon är engelska. Dotter till...
Jag vet.
Det förändrar ingenting oss emellan.
Jo, det gör det.
Ska du inte spela?
Där har vi henne!
- Jag reser till Paris. - Vad ska du göra där?
- Göra mig en förmögenhet. - Kan man få veta en sak?
- Hur tänkte du bli rik och berömd? - Jag ska göra hattar.
Utmärkt idé. Men det kan du lika gärna göra här.
Hattar åt dina bekanta gör mig inte rik.
Du tänker väl inte börja arbeta? - Vad säger du?
Jag tror att hon har rätt.
I England låter ni kanske kvinnor arbeta-
- men här håller vi på ridderligheten.
- Hon kan inte ens räkna. - Det lär hon sig.
Hon har inga pengar.
Jag får väl låna.
Lura inte i henne en massa som inte leder någonvart.
Jag får väl gifta mig med dig. Det löser alla dina problem.
Då får du göra hattar som du vill. Jag får väl trotsa min oborstade släkt.
Jag tänker inte gifta mig med någon alls.
Ord och inga visor.
Pengarna du behöver...
...dem kan jag ge dig.
- Jag kommer att ruinera dig. - Jag är inte så säker på det.
Jaha... Då går du ifrån mig.
Du får komma och hälsa på.
Jag kommer att sakna dig.
Och jag dig.
Vad ska jag ta mig till utan dig?
Jag är rädd.
Adrienne...
Åh, en gentleman!
Ta över, du.
Det är så lätt att klä av dig.
- Vi ses strax. - Stanna!
- Hattarna är inte klara. - Jag är less på dina hattar.
Res mindre, så får du träffa mig oftare.
- Jag har kanske hittat ett hus. - Var?
Nära Cannes. Vid havet. Jag ska titta på det i morgon.
- Är ostronen till madame? - Mademoiselle.
- Vi får hyra det i två månader. - Det låter otroligt!
- Så länge. Vi kommer att ryka ihop. - Den risken tar jag.
Visst är det en av dina hattar?
Jag betalar huset.
I själva verket gav jag dig frihet.
Hade du väntat lite hade du kunnat gifta dig med en celebritet.
- Vi hade blivit lyckliga. - Är vi inte lyckliga nu?
- Kör du! - Nej, nej!
Jo, jag vill veta vad du tycker.
Bromsa! Bromsa!
Du kör ihjäl oss!
- Inte illa. - Skaffa dig en. Men med chaufför.
- Då köper jag en. - Vänta tills vi har lite mer på banken.
"Vi"? Det är ju pengar jag har tjänat ihop. De är mina.
- Ja, men jag har gått i borgen för dig. - Så jag är beroende av dig?
För tillfället.
Gabrielle!
Från och med i morgon sköter jag bankaffärerna!
"Proud people breed sad sorrows for themselves."
- Jag förstår inte. - Du är för stolt av dig.
Det kommer du att få lida av.
"Kroppsarbete befriar själen från smärta. Därav de fattigas lycka."
"De fattigas lycka." Det är de rikas vanföreställning.
Nu är du mogen för Nietzsche.
Har du tagit min blå tröja?
Vet du skillnaden mellan dig och mig? Jag är man, du är kvinna.
Och de klär sig inte likadant.
Du kunde inte låta bli den. De finns bara i England.
- Vad är det för material? - Jersey.
Du är hopplös.
Hjälp mig, annars kommer jag aldrig i väg.
- Vad väntar du på? Då åker vi! - Jag måste faktiskt åka.
Åk då! Jag är trött på att vinka av dig. Nu åker jag med.
Är det dina reskläder?
Jag är tillbaka i morgon. Sen har vi två månader tillsammans.
Sextio dagar, sextio nätter.
Du lär ångra att du inte lät mig följa med.
Jag vet vad du tänker säga: Att någon tafsade på mig.
- Just det! - Och resten kan jag.
Strax säger du att jag är ett fnask, sen säger du "kossa"-
- och om fem minuter slår du sönder nåt. Och då rekommenderar jag vasen här.
Du slog nästan sönder den för sex veckor sen. Så var så god!
Du tar det i omvänd ordning! Skönt med lite omväxling.
Reta inte upp mig! Du skämde ut dig!
- Snart kommer "kossa"... - Jäkla kossa!
- Du beter dig som... ...ett fnask.
Du har skämt ut mitt namn. Mitt hedervärda namn!
Bedrövligt! Det borde anmälas!
Hatten sitter ju inte still. Sådär. Nu spelar du kanske lite bättre.
Vad gäller herrn i fråga, så höll jag tyst-
- för att jag hade synnerliga skäl!
Vad teater kan vara tråkigt!
- Har du klippt dig? - Det var i vägen.
"En kvinna som klipper håret står inför en stor förändring i livet."
- Vill du äta middag med mig? - Gärna!
Boy har råkat ut för en bilolycka.
Ligger han på sjukhus?
Coco Chanel skapade tusentals plagg som kom att prägla den moderna kvinnan.
Hon var den första kvinna att slå sig in i denna mansdominerade bransch.
Hon grundade ett modehus som än i dag bär hennes namn.
Hon gifte sig aldrig.
Hon var fullt verksam ända fram till sin död, den 10 januari 1971.
Det var en söndag - vilodagen. En veckodag hon inte tyckte om.
Resync: Xenzai[NEF]