ETT ÅR SENARE
Mamma?
Det var du själv som bad om det.
Jag varnar dig. Ett steg till och du är illa ute.
Barnmisshandel.
- Jag slutar om du slutar. - Lovar du?
Hjälp din gamla mamma upp.
- Jag hade fingrarna i kors. - Det kommer du att få ångra.
- Inte lika mycket som du. - Jerry är hemma. Kom.
- Kom, raring. - Jerry är hemma. Hurra.
- Ursäkta. Bor familjen Blake här? - Ja.
Hej.
- Är Stephanie hemma? - Hon är i trädgården.
Jag har en överraskning åt henne. Nåt som varje familj bör ha.
Stephanie, det är nån som vill träffa dig.
Den har inget namn än. Jag hade en hund när jag var liten.
En byracka, men för mig var den Rin Tin Tin.
Det var före din tid. Vad säger du, ger vi den lilla krabaten ett hem?
Det är min flicka, det.
- Jag ringer Karen och berättar. - Vad säger man?
Tack, Jerry.
Jag måste fixa dörren.
Hon tror väl att jag vill köpa hennes kärlek.
- Valpen var kanske ett misstag. - Den var perfekt. Du är perfekt.
- Ge henne lite tid så blir det bra. - Jag vet, allt som behövs är tid.
Tid är något som jag har gott om.
Det här är som en tennismatch. Sluta att vanka.
- Om du slutar att kludda. - Okej, du vankar så kluddar jag.
- Vi pratade om din pappa. - Han är död.
- Jag menade din styvfar. - Som bara är här för att pappa dog.
Du är arg på honom för att han dog.
Din ovilja att acceptera hans död är skälet till att du har det jobbigt.
Så farligt är det inte.
Avstängd från skolan tre gånger förra året och två gånger i år.
Jag vet vad roten är till mina problem.
Han.
Om han inte var här...
...skulle jag och mamma ha det bra.
Du måste inse att din mamma älskar honom.
Men hon förstår inte.
Jag tror att min timme är över. Eller hur?
- Hur var din terapitimme? - Bra.
Raring, du och jag kommer ihop oss hela tiden.
- Vi borde försöka att komma överens. - Visst.
En sak till. Det är viktigt för din mamma och mig-
- att du försök er komma bättre överens med dina klasskamrater i år.
Lägg av, Stephanie!
Sluta.
Sluta! Det är sista gången du slåss här.
- Det var inte Stephanie som började. - Jag har inte bett om din åsikt.
Du ligger så illa till som man kan göra.
TILL SALU
Vad tycker du, Nora? Det är söder- läge så ni har solljus hela dagen.
- Vad tycker du, gumman? - Jag glömde att berätta en sak.
Det ingår en gunga.
Jag har också en dotter. Hon heter Stephanie och går på Oakridge High.
Där kommer du också att gå en dag när dina föräldrar har köpt huset.
- Vilken klass går du i, Cindy? - Tredje.
- Jag minns när Jill gick i trean. - Vem är Jill?
- Min dotter. - Du sa att hon hette Stephanie.
- Hon går på Oakridge High. - Hon sitter med i elevrådet.
Hon har alltid högsta betyg. Jag är så stolt.
- Avstängd igen? - Relegerad.
Jag tänker försöka få börja på internatskola.
- Vad ska din styvfar säga? - Han kommer döda mig.
- Relegerad? Skojar du? - Rektorn sa att det inte fungerade.
Förlåt, mamma.
- Flickor blir inte relegerade. - Det är över. Skadan är redan skedd.
Hur ska vi planera inför framtiden?
Jag vill börja på internatskola.
- Vill du lämna hemmet? - Det blir bäst för alla så.
Skulle det vara bäst för alla om du smiter?
Jag smiter inte.
Vad tycker du, Jerry?
Vi behöver inte splittra familjen. - Eller hur, raring?
Pappa vet bäst.
- Han såg ut att vilja utplåna mig. - Visst.
- Tro mig inte då. - Kommer han låta dig gå på internat?
Jag vet inte.
Han vill att vi ska vara som familjerna i TV och skratta jämt.
Vi ska vara lyckliga familjen.
Jag måste sluta. Exekutionsplutonen är här. Hej då. - Kom in.
Var är min ögonbindel? Dödsdömda får alltid en ögonbindel.
- Vill du verkligen lämna hemmet? - Ja.
Det är inte vårt hus längre, det är hans.
Självklart är det vårt hus. Det har det alltid varit.
Jag älskade din pappa. När han dog tänkte jag...
...att det var över för min del.
Att man kanske bara får en chans.
Jag trodde aldrig att jag skulle älska nån igen.
- Jag vet. Jag saknar honom så. - Det vet jag att du gör.
Vi har fått en andra chans med Jerry.
Han är en underbar man och han vill ta hand om oss.
Kan du inte bara...
...ge honom en chans?
Jag försöker. Det gör jag verkligen.
Det är något konstigt med honom. Jag vet inte vad det är, men...
Jag hoppas inte att du fortfarande är upprörd över skolan.
I morgon ser du allt klarare.
Vi ska nog hitta en lösning.
God natt, raring.
Sov gott, Steph.
God natt, Jerry.
- Vänd blad för mig. - Gör det själv.
Jag försökte själv i går, men då svalde jag serierna.
Jag ska vara tyst som en mus.
Det var först i high school som jag förstod att hästar inte kan tala.
Du var säkert jättesöt på den tiden. Jag skulle vilja se ett foto av dig.
- Du talar aldrig om det förflutna. - Jag fanns inte innan vi träffades.
Det förflutna är viktigt.
Försök att röra vid det förflutna.
Det är inte verkligt. Det är bara en dröm.
Det enda som är verkligt är det här ögonblicket. Du och jag.
Här och nu.
- Vad gör vi här? - Här mördade Morrison sin familj.
Tror du inte att jag minns det? Jag var här den natten.
- Jag vill aldrig se nåt sånt igen. - En vän skickade mig din artikel.
Jag luffade runt i Europa då. Det tog nio månader innan jag fick den.
De hittade honom aldrig.
Fallet är vilande. Det borde tas upp igen.
- Snacka med polisen om det. - Det har jag. De bryr sig inte.
Tre veckor innan Morrison dödade dem slutade han sitt jobb utan ett ord.
Han låtsades gå till jobbet varje dag.
Hur långt kunde han färdas och ändå komma hem i tid?
Han måste ha befunnit sig någonstans inom den här radien.
Jag tror att han under den här tiden började ett nytt liv...
...i närheten. - Vad vill du att jag ska göra?
Skriv en uppföljningsartikel. Någon kanske känner igen Morrisons bild.
Om de gör det blir du en hjälte.
Varför rotar du i det här?
Vicki Morrisons flicknamn var Ogilvie.
- Det var min syster. - Herregud...
Jag beklagar, Ogilvie. Jag ska göra vad jag kan. Okej?
Okej.
- Det är mitt nu. Vill du gå in? - I helvete heller.
- Jag kan ta honom. - Kom hit. Jerry ska hålla tal.
När jag började på mäklarbyrån för ett år sen-
- var ni mina första kunder.
- Hur blir det med min garagedörr? - Du backade själv in i den.
Ni har blivit mina vänner.
Vad ni än gör, sälj inte era hus, jag gillar att ha er som grannar.
Vänta, jag vill ta ett foto ihop med min familj. - Steph och Susan.
Kom ned så tar vi ett foto.
- Jag vet inte. - Så ja.
Bättre än så här kan det inte bli.
Att sälja hus är mitt jobb, men jag tycker att det är större än så.
Ibland tror jag faktiskt att jag säljer den amerikanska drömmen.
Kalla mig gärna sentimental. Jag kom hit som främling.
Nu känner jag mig hemma här.
Jag har underbara vänner och en härlig ny familj...
Ha det så trevligt. Tack.
De trycker vad som helst för att tjäna pengar.
Sensationslystnad, helt enkelt.
- Vad då, Herb? - Killen som knivmördade sin familj.
- Det känner jag inte till. - Det hände för ett år sen.
Det inträffade för ett år sen, ändå rotar de i det nu.
- Det är hemskt. - Jerry? Jerry?
- Är allt som det ska? - Jag tar illa vid mig av sånt här.
Att en man kan drivas till att mörda sin familj.
Sina barn. Jag vill inte ens veta något om det.
Vad är det som får en kille att göra hundmat av sin familj?
De kanske gjorde honom besviken.
Ska inte det här föreställa en fest? - Kom hit, Tommy.
- Nu är du piraten Svartskägg. - Tack, mr Blake.
Steph, kan du hämta glassen?
Allt vi behöver är lite ordning här!
Ni är pappas små änglar!
Varför kan de inte lämna mig i fred? Släpp ut mig. Släpp ut mig.
Det är bäst för dig att du håller ihop familjen! Jag menar det!
Hej, gumman.
Jaså, glassen.
Du vet hur det är, raring.
En försäljare måste alltid le åt alla.
Ibland måste jag gå undan och lätta lite på trycket.
- Du vet hur det är. - Visst. Jag måste gå upp till mamma.
- Steph, sådant händer bara inte. - Det hände dem.
Låt mig se hur du har tänkt. En man mördar sin familj. Du avskyr Jerry.
Alltså är Jerry mannen som mördade sin familj. Det låter ju logiskt.
Jerry är kanske inte samma man, men du var inte med nere i källaren.
Gissa när Jerry dök upp här. Precis efter det här.
- Vad tänker du göra? - Jag skriver till tidningen...
...och ber dem skicka ett foto av Henry Morrison.
Du har blivit helt knäpp.
- Du tog inte med hans jävla foto! - Släpp mig!
Det var min redaktörs beslut. Jag fick nästan inte med artikeln.
Vad begär du? Jag arbetar bara här.
- Förlåt mig. - Du gav mig nästan en hjärtinfarkt.
Ta en.
Det här är ett jobb för ett proffs. Du klarar det inte ensam.
Glöm det och gå vidare med ditt liv.
Du såg vad han hade gjort med dem. Kan du bara glömma det?
Mamma säger att du bara tar halv avgift för mig. Hur kommer det sig?
Min nästa patient är schizofren, jag tar dubbel avgift av honom.
Dessutom gillar jag att träffa dig. Berätta om din idé.
- Internatskola. Men jag smiter inte. - Vad är det för fel med att smita?
Ibland är det bäst att smita.
Det ger alla en andningspaus. Eller hur? Vad säger dina föräldrar?
- Jag kan nog övertala mamma. - Och han?
Han tror fanatiskt på att hålla ihop familjen. Han är helt galen.
Du driver honom nog till vansinne. Vad sägs om att jag talar med honom?
- Om du ställer dig på min sida... - Jag är på din sida.
Jag ska ringa din pappa. Förlåt.
Jag ska ringa honom.
- Du är hemma väldigt tidigt. - Hej. Jag hade inga fler möten.
- Fick jag någon post? - Ja, det kom faktiskt nåt till dig.
- Kan jag få det? - Jag vet inte.
Jag vet inte om det är sådant som du bör se.
Jag skojar bara. Varsågod.
Min söta flicka.
Jag har alltid önskat mig en flicka.
Visst, pappa.
Jerry, älskling.
- Ja? - Middagen är klar om en kvart.
Okej.
Vart tog du vägen, raring?
Åh, ja.
Där är min sötnos. Förlåt mig.
Hallå? Hej, dr Bondurant.
Jerry, dr Bondurant är i telefon.
- Vad vill han? - Han vill träffa dig och prata.
- Säg att jag inte är hemma. - Du kan väl tala med honom själv?
Jag är inte hemma om han ringer igen.
Jerry kan inte komma till telefonen.
- Kan jag be honom ringa upp er? - Det vore snällt.
Var det ni som ringde? Ogilvie?
Jag är inspektör Wall. Det där är min parkeringsplats.
Det är mitt sätt att få er att tala om Henry Morrison.
Morrison är inte hans riktiga namn. Vi har ingen aning om vad han heter.
Hans bakgrund var förfalskad, hans fingeravtryck okända.
En kriminalpsykolog föreslog en möjlighet som nog kan intressera er.
Morrison kan ha gift in sig i, och dödat, en familj tidigare.
- Ni kände honom. Vad tror ni? - Det är mer än en möjlighet.
- Vad tänk er ni göra åt det? - Ingenting. Vi har inga ledtrådar.
Han är smart. Vi har inget att gå på såvida han inte gör det igen.
- Låter ni en familj till slaktas? - Lyssna då, vi har inget att gå på.
Vad skulle ni göra om ni vore i mina kläder?
Bara oss emellan? Jag skulle skaffa ett vapen och skjuta aset.
God dag, mrs Leitner. Jerry Blake. Jag vill tala med er om Stephanie.
- Det är tyvärr ett hopplöst fall. - Jag råkar tro på hopplösa fall.
Okej, jag får väl erkänna det. Jerry Blake är världens underbaraste man.
- Han fick skolan att ta tillbaka dig - Det var för att slippa träffa dig.
Har du tänkt på att det kanske inte är alla andra som har fel?
- Han flippade ju ur i källaren. - Sånt gör alla ibland.
Varför vägrade han att träffa dig?
- Han är rädd för min skarpa blick. - Det är mer än så.
Han skrämmer mig, dr Bondurant.
Jag är rädd för honom.
Jerry Blake här.
Vilket hus var det?
Jag visar er gärna huset, mr... Martin.
- Passar klockan 16.30 i morgon? - Visst. Vi ses då.
- Ska du ta teckningslektioner igen? - Nej, jag fick ta maskinskrivning.
Vilket slöseri. Du har konstnärlig begåvning. Jag menar det.
Du har en framtid som skjortdesigner.
Jag gillade den du gjorde åt Conroy.
Det gröna handavtrycket var toppen.
- Kan du göra en likadan åt mig? - Nej, men jag kan måla ditt ansikte.
- Okej, kom igen då. - Visst. Maine försöker med en jabb.
Baker slungar i väg ett slag mot käken.
Maine går loss på hans mage. Jag har dig.
- Här. Vi ses i skolan i morgon. - Visst. Tack. Hej då.
Hej. Förlåt att jag är lite sen. Ray Martin.
Hej, Ray. Jerry Blake. Följ med in så ska jag visa dig runt.
Varsågod och stig på, Ray. Huset har gott om garderober.
- Toppen. Ligger köket där inne? - Ja. Jag glömde att nämna trägolven.
Titta så snyggt det är inlagt. Till höger här så hittar du ett sovrum.
- Gott om plats för barn. Familj? - Nej, jag är inbiten ungkarl.
- Och du? - Jag är lyckligt gift.
- Jag antar att det passar en del. - Vad då?
Du vet, familjelivet, hem ljuva hem och all den där skiten.
- Får jag fråga vad du jobbar med? - Visst. Med stresshantering.
- Det låter svårt. Köket är ombyggt. - Inbyggda plattor. Det gillar jag.
Jag lär anställda och arbetsgivare att samarbeta friktionsfritt.
Jag ställer frågor och får svar. Som: "Hur sover du om natten?"
- Hur sover du om nätterna, Jerry? - Som en stock.
Jag trodde att ditt arbete var stressigt.
Alla arbeten har stressmoment, det avgörande är hur man hanterar dem.
- Vilket håll är det här? - Norr.
Här har vi ett stort rum som gjort för barn att leka i.
Det här huset passar en familj.
- Säljer du bara till en familjefar? - Det sa jag inte. Här renoveras det.
- Du är för traditionella värden. - Tradition är viktigt.
Du fick säkert en sträng upp fostran.
Det kan man säga. Låt mig få ställa en fråga.
Är du intresserad av att köpa hus eller av mig?
Förlåt. Gammal ovana. Min fru klagar jämt på mig för det.
- Du sa att du är ungkarl. - Nyskild.
Ibland glömmer jag att jag är skild.
Det är säkert för att du är stressad.
Vem är du? Hur kom du mig på spåren?
Jag... jag letar efter ett hus.
Det här huset är inte rätt för dig. Det här huset passar för en familj.
Förstår du? En familj, hem ljuva hem och all den där skiten.
Okej. Allt är som det ska.
Jag måste få lite ordning här. Behöver bara lite ordning.
Bara lite ordning.
Bondurant?
Doktor Bondurant.
Då så, doktor Bondurant.
Vila i frid, doktorn.
Kom igen, doktorn.
Okej, doktorn, det är dags för en liten bilfärd.
Du verkar besviken över att han inte är Jack Uppskäraren.
Jag hade fel, Karen. Jag hade helt fel.
Doktorn.
Spänn fast dig för säkerhets skull.
Steph.
Jag har tråkiga nyheter angående dr Bondurant. De ringde från kontoret.
- Är min tid inställd i morgon? - Det är allvarligare än så.
Han råkade ut för en olycka igår på motorvägen.
- Hans bil körde av vägen. - Hans bil?
Han är död, Steph.
Jag beklagar.
- Vad hände? - Ingen vet.
Han förlorade kontrollen över bilen. Det var en meningslös olycka.
- Han var min vän. - Jag vet, gumman.
Han var en väldigt speciell man.
Han hjälpte till att förena oss.
Inget ska någonsin få splittra oss.
- Kan jag hjälpa till? - Visst. Vill du det?
- Vad tycker du? Står den rakt? - Jag gillar den.
Lite mer åt mitt håll. Stopp där. Perfekt.
Jerry.
Jag vill bara säga att jag vet att jag har varit besvärlig-
- och jag ber om ursäkt.
Vi ber varandra om ursäkt och sedan gräver vi ned stridsyxan.
Jag hade det också jobbigt som barn.
- Vad hände? - Du växer ifrån dina problem.
Du kommer att vara upptagen med olika pojkvänner.
Du vet, pojkar, flickor, romanser.
Han är så gammaldags. - Eller hur?
Skyldig, fru ordförande.
Det hinner du med i sinom tid. Ha inte för bråttom att växa upp.
Det blir fint när det flyttar in en fågelfamilj.
IDEALISKA FAMILJESTÄDER
Käre Herre, vi tackar Dig för maten på vårt bord-
- för våra kära vänner och vårt underbara hem.
Men mest av allt-
- tackar vi Dig för att Du har sammanfört vår familj.
- Amen. - Amen.
Allt ser perfekt ut, älskling.
- Vad tycker du om kalkonen? - Den ser klart ätbar ut.
Då skär vi upp den. Vill du ha vitt eller mörkt kött?
Vänta. Låt mig gissa. Du är typen som föredrar klubban.
Typen som föredrar två klubbor.
Det är inte förrän nu...
...som jag har förstått vad Thanksgiving innebär.
Ursäkta mig.
Ser man på, här kommer Road Warrior. Det ser farligt ut.
- Den här skotern är helt ofarlig. - Jag menade dig.
Det är du som är farlig med din högerkrok. Hoppa upp.
- Fegis. - Bara om jag får köra.
- Varför är du inte med Kathy? - Hon är en fisförnäm apa.
- Hon har dumpat dig. - Nej. Okej, hon har dumpat mig.
Se hur du kör. Försiktigt.
- Sluta hålla i dig så hårt nu. - Måste jag det?
Inte om du inte vill.
Jag följer dig till dörren.
- Tack för skjutsen. - Det är din skoter.
- God natt. - God natt.
- Vi ses väl i skolan. - Vi gör väl det.
Det är Millers hund.
- Hur som helst... Hej då. - Hej då.
Du! Du kan få fängelse för det här. Hon är bara 16 år.
- Det är jag också. - Han försökte våldta vår dotter.
- Jag gav henne bara en godnattkyss. - Gå hem, Paul.
Gå hem, vi får pratas vid i morgon. - Han gav mig bara en godnattkyss.
- Jag ville det. Jag tycker om Paul. - Hon är inte redo. Hon är ett barn.
Jag är inget barn. Du är galen och har knäppa idéer om sex.
- Tala inte så till din far. - Han är bara ett sinnessjukt äckel.
- Hur kan han få röra vid dig? - Sluta! Visa din far lite respekt.
- Stephanie, kom tillbaka! - Låt henne vara, Susan.
Hur kunde du ställa till med en så dum scen?
Det var Paul Baker. Jag har känt honom längre än jag har känt dig.
Alla framsteg som vi har gjort med Stephanie är förstörda.
Förstörda av dig.
Hej då, Ron. Sköt om dig. - Adjö, Audrey. Jobba lite mindre.
Hej då.
- Hej då, allihop. - Hej då.
- Vi kommer att sakna dig, Jerry. - Tack för allt, mr Grace. Adjö.
Jag tror att han har gift om sig igen med en änka som har barn.
- Jag vet hur han fungerar. - Jag har inte tid.
Jag vill bara se kopior av vigselbevisen från det gångna året.
Jag har inte tid. Kom tillbaka om ett par veckor.
Jag behöver dem nu.
- Skitstövel. - Ni är inte berättigad att säga så.
- Det är en rättighet man förtjänar. - Kan ni hjälpa mig... miss Barnes?
- Ja. Men varför skulle jag det? - För att reta skitstöveln.
Vad säger ni, miss Barnes?
Jag säger... att ni är berättigad att kalla mig Annie.
Raring, de säger att det är en av de bästa terapeuterna.
Hoppas att du får en bra timme.
- Miss Maine? Miss Stephanie Maine? - Förlåt. Fel rum.
Mr Meredith? Förlåt att jag störde er. Tack.
Såja. Det blir bra där.
Huset skulle vara tomt.
- Hej. Jag heter Bill Hodgkins. - Det var ni som ringde om platsen.
- Har ni sålt försäkringar tidigare? - Säg den försäkring jag inte sålt.
- Har ni något specialområde? - Nej.
Men jag anser att livförsäkringar är viktigast.
- Folk vill inte inse att de ska dö. - Vem vill det?
- Dödsfall drabbar alltid nån annan. - Därför vill jag skydda familjen.
Det är vårt viktigaste mål.
Jerry? Kan vi pratas vid, älskling?
- Om vad? - Om vad som händer med vår familj.
Jag ordnar det.
Ensam?
Pappa är hemma. Pappa är hemma.
- Pappa! - Titta vem som kommer här.
- Är Gerald Blake hemma? - Nej. Skulle han visa dig ett hus?
- Säljer han hus? - Ja. Kan jag hjälpa till?
Nej. Jag tittar förbi senare. Ni behöver inte säga att jag var här.
- Jag vill överraska honom. Tack. - Varsågod.
Hej. Jag heter Bill Hodgkins.
- Jag har precis hyrt huset bredvid. - Då är vi grannar.
Dorothy Rinehard. Välkommen till Madison Street.
- Tungt arbete. - Ungarna skulle egentligen göra det.
- Så det är bara ni och barnen då? - Ja.
- Jerry Blake, tack. - Han arbetar inte här längre.
- Ni måste missta er. - Nej. Ni kan få hans nummer hem.
- Jag ringer från det numret. - Han slutade för flera dagar sen.
Tack så mycket då.
Det var på tiden. Lägg den här i bakluckan. Jag kommer strax.
- Jag åker nu! - Är det han?
- Jag är otrogen med taxichauffören. - Jag ska bryta nacken av dig.
Jag är inte någon taxichaufför. Har ni sett den här mannen förut?
Han liknar mannen som sålde huset till oss.
- Säljer han hus? - Ja.
Vad tusan tar du dig till?
- Hej, älskling. - Var har du varit?
- Jag har visat Mortons hus. - Ljug inte. Jag ringde ditt kontor.
- Jag fick inget meddelande. - Du slutade där för flera dagar sen.
- Receptionisten sa det. - Det dumhuvudet.
Den här nya flickan... Hon förtjänar faktiskt att få sparken.
- Är du kvar där? - Var skulle jag annars vara?
Jag vet inte. Jag vet inte vad jag trodde. Förlåt.
- Om mr Grace fortfarande är kvar... - Glöm det.
- Hon måste ha missuppfattat namnet. - Hur kan man missuppfatta Hodgkins?
Vad sa du?
Vänta lite. Vem är jag?
- Jerry? - Jerry.
Jerry Blake. Tack, älskling.
Allt väl, sötnos?
Jerry?
Susan, vart ska du? Kom hit. Kom hit.
Sluta.
Lite ordning här.
Kom, Rinnie.
Kom hit, gubben.
Kom, gubben. Kom hit till mig.
Kom. Duktig pojke.
Så ja. Duktig pojke.
Duktig hund.
Mamma? Mamma, är du hemma?
Hej. Hur vågar de lämna dig ensam.
Du är en mycket olydig flicka.
Kom igen, snabba er.
Kom igen.
Jim.
- Jim Ogilvie. - Det är blod.
Nästa gång du tittar in, Jim, ring först.
Hej, gumman.
Steph, det är över.
Hjälp! Hjälp mig!
Hjälp! Kan ingen hjälpa mig?
Hjälp mig! Hjälp!
Öppna dörren!
Nej! Hjälp. Hjälp mig.
Kom ned, Steph.
Steph?
Jag ska inte göra illa dig, raring.
Kom fram genast!
Steph... Kom nu, gumman.
Var är du, Steph?
Kom fram, raring. Det är ingen fara.
Det är bara en lek. Kurragömma.
Kom fram. Allt är ett missförstånd.
Nej!
- Nej! Snälla. - Kom till pappa. Kom.
Stephanie.
Stephanie?
Nej, Jerry!
Kniven, Stephanie.
Lämna henne i fred.
Stephanie!
Stoppa honom.
Jag älskar er.
Svensk Text: Big Boss