Sæt dig og tag tøjet af.
Ikke så hurtigt.
Ja, sådan.
Godt.
Du skal ikke tage trusserne af endnu.
Lad være med at se på mig.
Nej, ikke se på mig! Husk, du er alene.
Til venstre for dig er et spejl.
Kan du se det?
Rejs dig og gå hen til det.
Se dig i spejlet.
Kys det.
Kom nu.
En gang til.
Tænk på, det er mig. Du nyder det.
Gnid din bule mod spejlet.
Mere endnu.
Du nyder det rigtigt.
Læg dig så på sengen.
Kærtegn dig selv med fingrene, hvor på kroppen du har lyst.
Tag dig på bulen uden på trusserne.
Sådan rigtigt.
Du skal blive liderlig.
Tag trusserne af.
Kom nu.
Vend dig om.
Kryb lidt op på knæ.
Tag dig mellem balderne.
Ikke lårene! Mellem balderne.
Sådan! Du bliver mere og mere liderlig.
Bed mig så om at kneppe dig.
Ikke se... Jeg er her ikke.
Jeg ligger ved din side. Du vil bare kneppes. Kom, sig det.
- Vi aftalte da, at... - Kom nu med det!
Du skal ikke være bange. Det er så nemt.
Knep mig.
Knep mig!
Du skal mærke mig dybt inde.
Du skal nyde det.
Fortsæt.
Sig til, når du kommer.
Mærker du mig i dig?
Ja.
- Jeg kommer vist nu. - Det gør jeg også.
Det gik da fint. Tag dig et bad, og så må du gerne gå.
Slut den der.
Tina.
T
- De klapper da vist. - Den er vidunderlig.
Fantastisk.
Knep mig!
Knep mig.
- Jeg kan godt blive, hvis du synes. - Nej, du har det bedre der.
- Du hjælper din søster. - Besøger du mig?
Det ved jeg ikke. Jeg må i gang med prøver til teaterstykket.
- Tag en uge fri. - Nej, jeg holder ikke fri.
Tag den her bane.
- Sætter du stykket op på teatret? - Ja, selvfølgelig.
- Har du andre projekter? - Ja, nu vil jeg drikke mig fuld.
- Jeg vil have det pissesjovt. - Og du, Tina?
Jeg har en del i gang til teater, film og en tv-serie.
Men jeg løfter ikke sløret, før det er på plads.
- Tina... - Jeg vender mig ikke.
Er det sandt, du er lesbisk igen?
Hvis alle mænd var sådan, blev jeg også lesbisk!
- I er det vel? - Ja, vi er.
- Hvorfor kan de ikke lade os være? - Glem det.
- Jeg smutter. Ungen er alene. - Hvad med moderen?
Hun fik en måned mere i Tokyo.
Jeg er meget stolt af dig. Farvel.
- Skal jeg følge dig hjem? - Nej, nyd I nu bare succesen.
Jeg har set dine film flere gange. "Gåden" så jeg tre gange.
- Kunne du lide den? - Anden gang, men mere "Remake".
- Og femte gang du så "Røvhullet"? - Ja, mere end "Remake".
Den var bedre end "Alitosis" tredje gang. Hvad er din egen favorit?
Jeg elsker at lave film, men jeg holder ikke ud at se dem.
- Hvad talte I om? - Film.
- Hvad sagde han? - Forskelligt.
- Hvor skal du hen? - Hjem.
- Skal jeg gå med? - Hvis du vil. Kan du køre?
Ja, hvor er din bil?
- Den ville jeg godt stjæle. - En scooter?
Den tilhører en ven, der rejser i morgen. Den kunne være et minde.
Har du noget coke?
Du kan se, om der er noget tilbage.
Jeg er model, men jeg ville faktisk gerne lave film.
Nå... Jeg skal lige ud og brække mig.
- Man burde forbyde premierer. - Hvad hedder din nye film?
- "Den menneskelige stemme". - Er der en rolle til mig?
- Det er en kvindelig monolog. - Kan en fyr ikke klare den?
Nej... Men gå nu. Beklager, men jeg er træt.
- Skal jeg ikke blive? - Nej, ikke i nat.
Du sagde ikke farvel. Det er min sidste aften.
Jeg troede, du havde gang i den pige.
Så havde jeg sagt det. Vi er ikke gode til det, Pablo.
Du kan ikke gøre for, du ikke elsker mig.
Og jeg kan ikke gøre for, at jeg elsker dig.
Derfor er det godt, du tager væk. Så går det nok over.
Det skal ikke gå over.
Nu taler vi ikke mere om det. Lad os gå i seng.
Du må besøge mig i baren. Der er en flot strand og et fedt fyr.
Godt...
- Har du ikke ordnet lyset? - Det gør jeg.
Ja, og når jeg kommer til september, er det stadig ikke ordnet.
Så kan du jo lave det. Det er en grund til at vende tilbage.
- Er det i orden, at vi ikke boller? - Vi skal ikke noget.
- Hvis du nu ikke kan sove? - Jeg tager en pille.
Her, tag en. Jeg tager to.
- Er det ikke dumt med øl til? - Du har da allerede drukket meget.
- Flot. - Ja, ikke?
Lad mig lige prøve at måle.
Meget flot. Lige din størrelse.
- Du burde købe den. - Jeg har ingen penge.
- Du kan betale i morgen. - Jeg tager på ferie.
Tag den. Så kan du betale, når du er tilbage.
- Tak. - Må Gud beskytte dig!
Hvad forlanger du af en, du elsker?
En, der ikke tager med til fest, men bliver hjemme og fortæller sladder -
- ikke afbryder, når jeg skriver og læser de bøger, jeg læser.
En, der ved noget om medicin, jura, sanitet, elektricitet.
En, der elsker mig, som ikke irriterer mig -
- og kan leve med, at jeg er upraktisk.
- Er det ikke svært at finde? - Det skal du ikke sige.
- Er det ikke? - Det skal du ikke sige.
Hvad er det mest spændende og mest irriterende ved kærlighed?
De samme ting. Kærligheden lægger beslag på al tid -
- og opsluger al koncentration.
Det er det bedste og mest skræmmende.
"Kære Pablo. Her er det fyr, jeg nævnte. Alle tiders sted at filme. "
"Her er skønt ved solopgang. Hvordan går det? Skriv!"
"Hilsen, Juan."
"Kære Juan. Tak for kort. Det går fint. "
"Men det, jeg vil høre fra dig, skriver jeg på maskine."
"Sæt navn på og skriv det under. Jeg savner dig som altid. Pablo. "
- Hvordan gik samtalen? - Ved du, hvad de foreslog?
En pornofilm med hende. Jeg sagde, jeg er for gammel til at vise røv.
- De svin! - Din røv er da flot.
Jeg bruger den nok også mindre end dig.
- Nu er du grov. - Undskyld! Jeg er træt af branchen.
- Vil I have noget? - En cola.
Vi går ud på altanen.
Du må være tålmodig. Hun er grov, men i bund og grund god nok.
Jeg fik brev fra mor. Jeg måtte ikke læse det. Hun bliver vist i Tokyo.
Bagtaler I mig? Du hober op. Skal jeg tage opvasken?
- Jeg har hushjælp i morgen. - Man skulle tro, du var junkie.
- Hvad er en junkie? - Ikke noget.
- Hvad er det? - En sport.
- Kender du ikke isjunkie? - Nej, det er hockey.
En junkie er en, der elsker rod.
- Så er jeg vist også lidt junkie. - Jeg må have snakket med hende.
Adas mor har fundet en fotograf og bliver i Tokyo.
- Hvad gør du? - Græder, til jeg falder om.
"Det, jeg vil høre fra dig skriver jeg på maskine."
"Sæt navn på og skriv det under. Jeg savner dig som altid. Pablo. "
SM-tegneserie.
- Hvad med Ada? - Hun må jo gøre skolen færdig.
Og så må jeg vel tage mig af hende. Hun kan ikke døje bedsteforældrene.
- Skal jeg ikke stryge? - Lad da hushjælpen om det.
- Hvad laver du? - Læser tegneserie. Må jeg få den?
Du skal læse lektier. Det går hende rigtig skidt.
Kan du lide mundharmonikaen? Du må få den, hvis du er flittig.
- Jeg kan ikke koncentrere mig. - Hvorfor?
Hun siger, hun er forelsket i dig.
- Jeg tager det som et lån. - Du lovede at tie stille.
Hold nu op. Vi går. Du skal jo på arbejde.
- Nu har du to munde at mætte. - Tre!
- Ring hvis I keder jer. - Vi er gået.
Tak, skat.
"Jeg tog ikke væk for at glemme."
"Hvis jeg glemmer dig, som du sagde, bliver jeg helt tom. "
"Skriv om de bøger, du læser. Film, du ser. Plader, du har købt. "
"Om du er forkølet."
"Jeg vil høre alt, undtagen at du er faldet for nogen. "
"Det er det eneste, jeg ikke vil høre. Jeg vil se dig. "
"Du bestemmer hvornår. Jeg elsker dig. "
- Pablo er forelsket. - I dig?
- Næ... - Han kan jo også være din far.
- Bare han var! - Han er en stor egoist.
Han gav os da både penge og en mundharmonika.
Det er ikke det, jeg mener. Se, Ada.
Instituto Ramira de Maeztu, Serrano 127.
Her gik jeg som barn. Skal vi gå derind?
Vi går ind i koret. Gitteret er stadig ikke repareret.
Kom.
Her har jeg virkelig tilbragt meget tid.
Som barn var jeg solist i koret.
Det er det eneste, jeg savner fra den tid.
Jeg husker tydeligt en elev. Han sang også i koret.
Fader Constantino... Det er mig.
Dig? Det kan ikke passe.
- Jo, det passer. - Du har forandret dig meget.
Næ... Inderst inde er jeg den samme.
- Og pigen der? - Det er... min datter.
Så er du altså gift?
Nej. Jeg er vist dømt til ensomhed.
- Det kan man aldrig sige. - Jeg kan.
For mig har der kun været to mænd. De var den ene, min åndelige leder.
Den anden var min far. Begge svigtede mig.
- Nu stoler jeg ikke på nogen. - Vend dig til Gud. Han svigter ikke.
Det har De måske ret i.
Jeg ville gerne synge i koret igen.
- Ikke her. - Hvorfor?
Hvis du søger Gud, kan du gå til enhver kirke. Han er i dem alle.
- Det er her, jeg har mine minder. - Flygt fra dem, som jeg har gjort.
Nej! Minderne er det eneste, jeg har.
- Hvad er det der? - Et majkors i vor midte.
Du burde finde en fyr.
Fyre og piger taler jeg ikke om. Og slet ikke, når hund lytter.
Skal jeg hjælpe? Er du sur på mig?
Nej, i kirken svor hun lydighed, kyskhed og tavshed.
Nej, ikke lydighed.
Jeg er træt af tavsheden. Alt skal skrives på en tavle.
Ikke...
noget...
med...
kyskhed...
- Det var bedre! - Se bare.
Nå, ja. Hun vil konfirmeres.
Skal du konfirmeres? Så får du en rigtig flot kjole.
- Jeg må i gang med "Stemmen". - Hvem bliver den heldige?
Jeg vil gerne have dig.
Det virker! Vi bad jomfruen om arbejde.
- Jeg vil bede om noget mere. - Nej, du skal ikke overdrive.
- Mener du det? - Ja.
- Det er ikke medlidenhed? - Nej.
Får jeg en rolle? Jeg bad også om arbejde.
- Lad os se. Men det bliver hårdt. - Hvorfor?
Det vil fremkalde smertelige minder.
Hellere det end at strutte med røven for store forsamlinger.
- Er det, fordi jeg er din søster? - Nej, da!
Heller ikke på grund af min økonomi?
Spis, min skat. Jeg bør aldrig spise mere.
En ansigtsløftning! Det går ikke, Pablo.
Jeg vil ikke ødelægge det for dig. Min hud går slet ikke til den rolle.
Hvorfor griner du, skat?
"Da en elsker forlod Laura, løb hun efter, faldt og brækkede anklen. "
"Hun fik benet sat af og sagde det var kræft, så han fik skyldfølelse."
"Men end ikke det slukkede hendes hævntørst. "
"Kære Pablo. Jeg tog ikke væk for at glemme. "
"Hvis jeg glemmer dig, bliver jeg bare tom. "
"Fortæl mig alt. Bøger, du læser. Film, du har set. "
"Om du er forkølet eller har kvittet kokainen. "
"Jeg vil høre alt."
- Har I en billet for meget? - Nej.
- Har I en billet tilovers? - Nej, beklager.
- Har De en ledig billet? - Nej, nej.
- Har I billetter? - Nej.
- Har De en billet tilovers? - Nej.
Du har vel ikke en billet?
- Jeg smutter. Her er for varmt. - Bliver du ikke lidt?
Vi bliver. Det har været en spændende aften.
Nu må du ikke blive for fuld. Vi ses i morgen.
Hej... Er du ikke Pablo Quintero?
- Jo. - Jeg ville gerne tale med dig.
Du snakker jo. Jeg er på vej hjem. Du kan jo gå med.
Jeg går ikke i seng med fyre.
Godt. Men jeg smutter.
- Du vinder. Jeg går med. - Det er ikke nogen konkurrence.
Jo, og jeg har lige tabt.
Men jeg er ligeglad. Kom.
Kom nu.
- Jeg kunne ikke få billet i aften. - Jeg skaffer dig en til i morgen.
Lad den ligge.
- Vil du have en øl? - Ja, tak.
Du må ikke røre noget.
Laura P...
- Hvem er Laura P.? - Hovedrollen i min næste film.
Det der er bare notater.
Er det rigtigt, din søster er trans?
Er det noget, du går meget op i?
- Lad mig hjælpe dig. - Nej.
- Det sker tit, hvad? - Hele tiden.
Det er et mirakel, lejligheden ikke er brændt.
Rolig! Man kysser ikke som en tilstoppet vask.
Ikke? Så lær mig det.
Meget gerne.
Hvordan var det?
Du har vel ikke en kønssygdom?
- Hvorfor spørger du om det nu? - Du ligger jo i med alle og enhver.
Nej, bare rolig.
Jeg har aldrig fået så meget som en fladlus.
De sygdomme skræmmer mig virkelig.
Vi kan også bare droppe det.
- Har du lyst til det? - Ja, hvis du skal spørge om alt det.
Jeg skal nok lade være med at spørge.
Lige et sidste spørgsmål.
Så kun det ene.
Du vil godt op i mig, ikke?
Siden jeg så dig i diskoteket, har jeg kun tænkt på at kneppe dig.
Jeg har aldrig prøvet det før.
"Kære Pablo. Fortæl mig alt. Hvad du læser. Film, du har set. "
"Om du har kvittet kokainen?"
"Jeg vil gerne høre det hele..."
"...undtagen hvis du er faldet for en eller anden. "
"Det er det eneste, jeg ikke vil høre. Jeg savner dig. Juan. "
Røvhul!
"Svin! Hvis jeg var 16, anmeldte jeg dig for sex med mindreårige."
- Hvem er det? - Antonio.
Sikke nu en overraskelse!
Kom bare ind.
Jeg tager ud af byen om et par dage og ville lige besøge dig.
Du burde ikke provokere en børnelokker.
Lad os gå i seng.
- Godmorgen. Det var på tide! - Ikke så højt!
- Jeg ordnede lyset i gangen. - Ja, tak.
Du har brug for en oppasser. Du dur ikke til noget.
Det har jeg hørt før.
Når det her er tørt, får det en gang maling. Så står det som nyt.
Du har lavet rigeligt. Lad det bare være.
"Antonio, trods din beslutning er jeg ikke forelsket i dig. "
"Din ømhed er rørende, men du skal ikke forelske dig i mig. "
"Jeg er for stor egoist og kan ikke dele mit liv... Tak. Alt vel. "
Pablo...
Pablo, du skal op.
- Hvornår går dit tog? - Om to timer.
- Så lad mig da sove lidt mere. - Jeg giver lidt massage imens.
Nej, jeg skal nok stå op.
Op med dig. Du skal i bad.
Jeg vil ikke høre, du har andre.
Du skal ikke tage kokain igen.
Når jeg giver besked, kommer du ud til mig. Så tager vi et par uger fri.
- Du har brug for et sundere liv. - Er du ikke lidt reaktionær?
Jo, jeg er, som man bør være.
Hvem er ham i brevet? Ham Juan...
- Har du læst det? - Ja.
Hvor vover du?
Du må ikke tage det ilde op. Jeg kunne ikke undgå det.
Det gør du ikke igen!
Han lyder meget forelsket i dig.
Det er han ikke. Det brev er en absurd vittighed.
Kærlighed er aldrig en vittighed. Du er vel ikke forelsket?
Lad os droppe det.
Du må aldrig lyve over for mig.
Holdt! Jeg har intet lovet dig, Jeg sagde, du ikke måtte stole på mig.
Det er ikke noget presseinterview.
Jeg føler, du elsker mig. Du spiller bare overfladisk.
- Jeg er overfladisk. - Du skriger efter ømhed.
Måske, men ikke fra alle og enhver.
Det er bedre, end du tror. Du lever ikke sundt, men det får jeg skik på.
Jeg kan ikke tale dig til fornuft, så jeg skrev et brev...
Ja, det rev jeg i stykker.
Jeg har læst det. Det burde du ikke have skrevet.
Det er glemt. Lad os nu få morgenmad.
Jeg skriver til dig.
Lov mig, at du også skriver.
- Godt. - Ingen må få noget at vide om os.
Hvis du har udspioneret mig, som du åbenbart har -
- ved du, jeg taler meget, men aldrig om mit privatliv.
Ja, men min familie... De læser ikke mine breve -
- men det er klogt at være forsigtig. Brug et pigenavn.
Så får min mor ikke færten af, du er en fyr... Smart, ikke?
- Sikke noget pjat. - Hun læser dem ikke.
- Hvad? - Brevene.
- Hvilke breve? - Dem, du skriver.
Bare for en sikkerheds skyld. Min mor er tysker og snuser i alting.
Pas på dig selv og hav nu en god tur.
Nu må du ikke komme for sent.
Hallo!
Mor, er det dig?
Ada, skat.
- Jeg har sådan savnet dig. - Min makeup! Jeg skal ind igen.
- Er du ikke glad for at se mig? - Jo, du er meget smuk.
- Ja. Og hvad er det med dig? - Det er min konfirmationskjole.
Jeg bad dig lade være. Vi er ateister.
- Har du glemt det? - Du er ateist.
Tina og jeg er troende. Vi har et majkors hjemme.
- Det er da ellers juni. - Vi så en jomfru, der gør mirakler.
- I er da skøre. - Har du set Tina?
Hun er blevet en stor skuespiller. Det er jeg også.
- Kom her. Vi må tale sammen. - Det gør vi da.
Nu ikke så gammelklog! Sæt dig... Du er helt fedtet ind.
Jeg kom for at hente dig. Jeg bor i Milano, en smuk industriby.
Jeg taler ikke italiensk, og industri rager mig en papand.
Du rejser jo bare. Jeg vil hellere bo hos Tina. Hun svigter mig ikke.
- Hvorfra ved du det? - Hun jagter ikke mænd som dig.
- Ada, denne gang er det alvor. - Jeg vil ikke med!
Ada!
Hun driver mig til vanvid. Nu røg der to negle!
Ja, skat. Jeg ved godt, jeg ikke skal sætte næsen op efter noget.
Når vi har haft et problem, har vi da før kunnet tale om det.
Med et lille blik har vi forstået hinanden igen.
I telefonen er det noget andet. Da er det slut, når det er slut.
Vent lidt!
Hvorfor skulle jeg tro, du vil lægge på?
Det ville være meget ondt.
Og du er ikke ond.
Hvor er jeg dum.
Jeg ville netop sige farvel.
Ja, det er bedre, at du lægger på.
Farvel, min skat. Ja, jeg skal nok tage mig sammen.
Ja! Men læg nu på i en fart.
Læg så på!
Jeg elsker dig højere end noget andet.
Højere end noget.
Højere end noget...
Du spiser ikke noget.
Det er gyseligt.
Hvor er det varmt! Hvordan holder du ud at have jakke på?
Kom så! Giv mig vand!
Sikke en varme!
Det er kvælende. I aften er det bare for meget.
Stop, stop...
Så er vandterapien vist slut.
- Hvor lækkert! - Var det godt?
Det har jeg altid drømt om. Men det var måske lige hårdt nok.
Men det var lækkert. Lad os gå ud og drikke.
I aften var I fantastiske.
I var fandeme da ringe! Især du overspillede meget.
- Jeg er altså ikke en maskine. - Heller ikke jeg.
Jeg er da også på stoffer!
- Du skal ikke nedgøre mig åbenlyst! - Det passer jo.
- Du behøver ikke udstille det. - Nej, jeg beklager.
- Mit spil skuffer dig altså? - Hold nu op!
Publikum kan lide det. Mærker du ikke det?
- Jo... - Du burde da være glad.
Ja, men nogle dage tager stykket på mig.
- Jeg advarede dig. - Jeg elsker at spille.
Græde og tale i telefon.
Men jeg hader altid at være så lurvet.
Det skulle jeg ikke have sagt. Nu får jeg ikke mere fra dig.
Du tager fejl. Du får hovedrollen i min næste film.
Hvad?!
Men med din paranoia, vil jeg godt advare, før du læser manus.
- Hvad handler det om? - Se... Nu er du allerede sur.
- Sig det, før jeg bliver sur. - Det gør jeg i morgen.
Rollen er ikke inspireret af dig -
- men der er en vis lighed. Jeg må hellere tage en bane mere.
- Hvilken lighed? - Dine problemer med fyre.
Jeg har ikke problemer med mænd. De har ikke eksisteret meget længe.
- Er det ikke et problem? - Ser du mig nu også som et tilfælde?
- Det har jeg ikke sagt. - Ryd op i dit eget og lad mig være!
- Vil du høre på mig? - Mine problemer tager du ikke op!
- Hvor latterligt det end er. - Hvem siger, dit liv er latterligt?
- Jeg ved det godt selv. - Gider du lige lytte?
Ja! Mine fiaskoer med mænd er lidt mere end et filmmanuskript!
Det leger hverken du eller andre med!
- Pablo... - Ud!
- Jeg leger ikke. - Det er mine!
- Så forgift da dit liv med dem! - Det ønsker jeg sgu ikke!
Men prisen har været for høj. Det er det eneste, jeg har.
Din mælk...
Når jeg bliver stor, får jeg så bryster som dine?
Ja, i din alder var jeg helt flad.
- Kan Pablo lide bryster? - Det ved jeg ikke.
Visse mænd kan ikke lide dem. Men drik nu din mælk.
- Han har næsten taget det hele. - Ja, så har vi mere plads.
Jeg svigter dig ikke. Det sagde jeg til mor. Hun stak mig en lussing.
Den nar! Men glem nu ikke, det er din mor.
- Jeg elsker dig. - Meget?
- Må jeg sove her i nat? - Selvfølgelig, skat.
- Først vil jeg bede til jomfruen. - Nu?
Hvad har den jomfru da gjort dig? Kom så.
Marokko... Hvad bad nu om?
At Pablo ikke svigter os ligesom mor.
Gå nu i seng, skat.
Hej.
Tak, jomfru!
- Sikke en varme! - Her...
- Hvad er det? - Fotos af os som børn.
- Jeg troede, jeg havde dem alle. - Mor og jeg beholdt de her.
Du kan gøre ved dem, hvad du vil.
Jeg holder ikke ud, at du ikke har tillid til mig.
Jeg lovede ikke at spørge til noget. Det har jeg da overholdt!
Men i din fortid har jeg også en plads.
Du skal ikke blive vred på mig. Jeg er ret sårbar og ufuldkommen.
- Hallo. - Hej, Pablo. Det er Juan.
- Hej. Hvordan går det? - Meget dårligt.
Hvorfor besvarer du ikke mine breve?
Jeg prøver at glemme dig. I den situation skriver man ikke.
Jeg vil gerne give mig, men du må lære mig, hvad det er, du ønsker.
Den kan man ikke lære.
Giv mig en chance mere. Kom og besøg mig og lad mig prøve.
Godt, jeg kommer. Så får jeg også det fyr at se.
Du vil elske det. Skriv til mig. Jeg savner dig meget.
Jeg skriver til dig med det samme.
Pablo... Jeg elsker dig.
Pablo, er du der?
Tag den telefon! Du tager den sgu aldrig.
- Det er mig. - Du svarer aldrig.
Jeg er sjældent hjemme. Fik du mine breve?
Ja, og de huede mig ikke. Jeg er træt af Laura.
- Du bad mig bruge et pigenavn. - Da tog jeg fejl.
Pablo, du må tage ud til mig.
- Hvad er der galt? - Antonio, jeg sagde jo...
Jeg afbryder. Kommer du ikke, tager jeg ind til dig.
"Antonio, jeg elsker dig ikke. Jeg er stadig forelsket i Juan. "
"Jeg kommer ikke. Jeg vil besøge ham. "
"Glem mig, og lad være med at lyve over for dig selv. "
"Jeg har ikke løjet over for dig. Laura P. "
- Mangler du meget? - Nej.
- Gå bare. Jeg skal nok rydde op. - Godt.
Så er det din tur i morgen.
Vi har lukket. Men hvis du vil have noget...
En flaske whisky.
- Hvilket mærke? - Den her.
- Du er Juan, ikke? - Ja, hvem er du?
Jeg er Pablos ven.
- Han kommer i morgen. - Nej.
Han bad mig fortælle dig det.
- Hvorfor siger han det ikke selv? - Han vil ikke se dig.
- Det er hans trøje, ikke? - Jo, jeg fik den af ham.
- Elsker du ham stadig? - Ja, på min måde.
Men Pablo vil have mere. Jeg vil gerne give ham det...
Han har fundet det i mig.
- Jeg vil vise ham fyret. - Jeg skal nok fortælle ham om det.
Lad være med at lege med den lygte.
Tag en slurk.
Jeg tager ofte herud for at se solopgang.
- Hold da op! - Du har kysset ham, ikke?
Hvad rager det dig?
Lad være! Hvad fanden vil du?
- Jeg vil have dig. - Du er gal.
Jeg vil have alt, hvad der tilhører Pablo!
Jeg tilhører ingen!
Undskyld. Det er sprutten. Jeg ville ikke genere dig.
Jeg forstår dig ikke. Jeg fatter ikke, hvad der foregår.
Giv slip!
- Er De Pablo Quintero? - Hvad er der sket?
Han er faldet eller skubbet ud over skrænten.
- Ude ved fyret? - Ja, kender De det?
Jeg så det på et foto, Juan sendte.
- Hvad lavede De i aftes? - Jeg var i teatret med min søster.
Jeg kørte fra Madrid ved ottetiden.
Jeg går ud fra, det kan bekræftes.
- Hvordan kendte De Juan? - Vi var nære venner.
Hvor nært?
Vi var ikke et par, hvis De antyder det. Er det klart?
Nej. Det er det ikke.
- Juan var forelsket i Dem? - Hvorfra ved du det?
Vi var barndomsvenner. Han fortalte mig alt.
Bliver De ikke? De kan ikke køre i den tilstand.
Nej... Og du skal ikke sige De. Jeg vil besøge en ven i Jerez.
Tak.
Lad os tage derud.
"Kære Juan. Jo sødere, du prøver at være, desto mere kan jeg se -"
"- jeg fik dig til ting, du ikke kunne lide. Den tanke afskyr jeg. "
"Jeg rører dig aldrig mere, om du så trygler mig."
"Jeg ville give alt for dit begær, men det kan man ikke fremtvinge. "
"Men jeg kommer alligevel. Du skal vise mig fyret -"
" - og vi skal høre bølgerne slå ind mod kysten."
"Jeg elsker dig helt enormt. Jeg kan ikke gøre for det. Pablo. "
Det minder om hans skjorte. Så du, om lommen manglede?
- Nej. - Vi må tale med ham.
Lommen...!
Sikke en svinesti!
- Antonio! - Jeg er herude.
Jeg skal ud og undervise i dans.
- Tager du med? - Nej.
Hvad sker der? Her lugter brændt.
- Det er bare en cigaret. - Du ryger da ikke.
Det er vel ikke en joint? Luk op. Lad mig se, hvad du laver.
- Hvor var du i aftes? - Ingen steder.
- Du råber, så alle kan høre det. - Det er mit hus.
Frue...
- Hvad vil De? - Jeg ringede. Der blev ikke åbnet.
Stuepigen er her ikke.
- Hvem er De? - Pablo.
- En ven af Antonios veninde Laura. - Kan den kvinde ikke lade os være?
- Hun skal ikke forstyrre mere. - Det håber jeg.
Hej.
Husker du mig? Laura præsenterede os en aften.
Jo, selvfølgelig. Du er filminstruktøren, ikke?
Jo.
Du kommer sent hjem, mor.
Gå bagom. Jeg lukker dig ind.
- Den røg! Hvor var du i aftes? - Jeg var ikke ude.
- Du tog motorcyklen. - Du må hjælpe mig.
- Hvordan skal jeg hjælpe? - Det får du at vide.
- Er det hende med brevene? - Hun har rodet mig ud i noget.
Du har også virket sær.
Jeg hader, når folk ikke tager solbriller af, og den skjorte...
- Jeg har aldrig ejet den skjorte! - Du gør mig bange.
Din far med hans politik og så dig... I tager livet af mig.
Kom ind. Lad os gå op på taget, hvor vi kan være alene.
Er du ikke glad for at se mig?
Juan er fundet død ude ved fyret.
Jeg vil ikke påstå, jeg beklager det. Han gjorde mig meget ondt.
Jeg husker stadig hvert ord af det brev.
Hvad lavede du i aftes? Hvorfor skal din mor lyve om, at du var her?
Du ved jo, hvor jeg var, og hvad jeg lavede.
- Jeg gjorde det for vores skyld. - Du rører mig ikke, din morder!
Det er din skyld. Du påstod brevet var en vittighed.
Du afviste, at Juan og dig var elskere.
Jeg sagde, du ikke skulle lyve, men du lyttede ikke.
Men det er jo ligegyldigt nu.
Hans død binder os sammen for altid.
For helvede!
Følg efter!
- Hvad sker der? Var det ham? - Ja.
Lad os gå ind. Jeg har intet på.
- Hvad skete der? - Han kom for at spørge til en pige.
Da hun ikke var her, hidsede han sig op og bed.
- Er det en ven? - Nej. Vi mødtes via denne Laura.
Jeg var sammen med hende. Hun skrev fra Madrid, hun ville komme.
Hun kom ikke, men det troede han. Jeg fatter ikke en lyd.
- Der er ikke noget. - Der er vel ikke sket Laura noget?
- Hvad er der dog sket? - Ikke noget.
- Det er bare et bid. - Var det ham instruktøren?
Må jeg lige tale med Dem eller Deres mand?
Min mand er til møde i parlamentet.
Sørg for at få renset det sår. Kannibal!
- Har De noget? - Vi er på sporet.
Vi har ham snart. Han kører elendigt.
Tag plads og fortæl mig, hvad der er sket.
Ved et fyr lidt herfra er en ung mand fundet myrdet.
En ven af Pablo Quintero, som var ven med Deres søn...
Min søn har intet at gøre med ham. Hvad hedder ham, der er død?
- Juan. Han var i en bar ved fyret. - Juan?
Deres søn fortalte, Pablo Quintero kom for hente en fælles veninde.
En vis Laura. Kender De hende?
Kun af navn. Min søn er vist forelsket i hende.
De kan selv se her.
Det her skal ikke ud. Min mand må ikke vide noget.
Han har nok at tænke på.
Han er politiker. Jeg lever som en enke. Det forstår De godt, ikke?
- Ja, frue. - Har De fundet frem til noget?
Nej. Hvad lavede Deres søn i aftes?
Han var herhjemme, Det stiler De vel på?
Jeg spørger på grund af pigen. Det kan være hende.
Hvis De ser hende, eller hun skriver, så giv mig besked.
Naturligvis.
- Overlever han? - Ja, han har nogle slag og benbrud.
Det værste er hovedet. Men det kommer han sig over.
- Må jeg se ham? - Ikke endnu.
Tag hjem til Deres bror og se Dem om.
- Hvorfor? - Politiet vil nok ransage det hele.
- Han var jo her, da mordet skete. - Ja, men de er meget emsige.
- Tak. Jeg kommer i morgen. - Godt.
Fjern alt, der kan vække mistanke. Fotos, postkort, stoffer, notater...
- De forstår... - Ja, jeg er med.
Samme skrift. De to breve og det manus er fra samme maskine.
Han omtaler en Laura P. Som "den bitre hæl".
Se, hvad jeg fandt... Lidt kokain.
Det er ikke nok til en anklage.
Der er til to baner. Vil du have?
- Nej. - Så går du glip af det.
Hun er sgu lækker. Ville du ikke godt tage hende?
Mig? Nej. Ville du?
Også lige her på bordet!
I min alder vil du indse, at uden de små laster klarer du ikke jobbet.
Jeg håber, det snart går op for dig.
I din alder er jeg politidirektør og ikke bare assistent.
Hvorfor pokker gik du ind i politiet?
Du ville gøre dig som model. Det giver også bedre.
- Jamen, hvem har vi der?! - Hvad laver De her?
- En ransagning. - Ikke mig. Jeg sidder og læser.
Lad det manuskript ligge. Det er ikke et offentligt bibliotek.
- Det virker interessant. - De siger ikke, De også kan læse?!
- Kender De en vis Laura? - Næ, hvem er det?
"Udtryksfulde, honningfarvede øjne. Middelhøjde, men meget pæn."
"Et dejligt smil."
"Laura er omkring fyrre -"
"- og drømmer om en ansigtsløftning."
"Hun har træben og bor i et fyrtårn."
"Der har hun bosat sig som hævn."
"Men tro ikke, at hun er eneste offer for den hævn."
- Vil De læse det hele op? - Det er din brors portræt af Laura.
- Hun findes slet ikke. - Det gør fyret.
- Måske har han nogle oplysninger. - Dem har vi allerede.
To breve skrevet på maskinen der. Underskrevet af ham og af hende.
Det er jo helt absurd. Den Laura er min brors fantasi.
Hvem har så skrevet det? Hvilken farve har dine øjne?
- "Udtryksfulde og honningfarvede." - Du er middelhøj.
- Attraktiv... - Du har sikkert et dejligt smil.
- Giv os et smil. - Laura!
- Du kan fandeme rende mig! - Klap i!
- Folk som dig bør ikke være til. - Slip!
Og folk, der slår forsvarsløse kvinder, hvad fortjener de?
Du er ikke kvinde.
Nu bliver jeg vel anklaget for vold mod politiet?
- Du skal da ikke slå hende. - Det vil de røvhuller fortryde!
- De har nok ferielukket. - Ja.
Kom.
- Endelig! - Hvor er jeg?
- De kom ud for et uheld. - Et uheld?
- Jeg husker ikke noget. - Gør De ikke?
Slet ikke?
Rører De noget, anmelder jeg Dem. Jeg talte med en advokat...
- Han er vågnet, men husker intet. - Jeg kommer.
Vi går med. Vi kan hjælpe med hukommelsen.
- Vi er vant til hukommelsestab. - Her bruger vi andre metoder.
- Fortielse er også en forbrydelse. - Er tortur måske barmhjertighed?
Vi venter herude.
Du er endnu ikke politidirektør.
- Lad mig tale med ham alene. - Ja.
- Husker du intet? - Nej, hvem er jeg?
- Hvem er de mænd? - Politifolk.
Du hedder Pablo Quintero og har myrdet en ven.
- Har jeg gjort det? - Nej. De tror, det er en vis Laura.
- Laura? - Ja, og de vil forhøre dig.
Jeg fik fat i en advokat til dig. Husker du det?
- Nej. - Hvil nu bare. Du må komme dig.
- Hvad lavede jeg tidligere? - Film.
- Hvordan var de? - Fantastiske.
Derfor må du blive rask og lave flere.
- Det holder højst en måned. - Han kan jo få en krampetilstand.
Nå, ja. Bevæger han ikke munden, kan de ikke forhøre ham.
Hej, Tina. Det er Gúzman Morales, advokat.
- Davs. - Vi må tale sammen.
Ja, mange tak. Hvordan går det Pablo?
- Han er vågnet, men... - Men hvad?
- Han kan intet huske. - Jeg må se ham.
- Hun ligner da en kvinde. - Selvfølgelig.
- Hej! - Hej...
- Hvem er du? - Din søster Tina Quintero.
Jøsses! Husker du virkelig intet?
- Så må jeg jo fortælle dig det. - Lægen har allerede fortalt lidt.
- Omtalte han ikke mig? - Nej...
- Er det mor? - Ja.
- Kommer hun? - Nej, vi er forældreløse.
Vores far lever ganske vist, men i New York.
Han har ikke skrevet i årevis.
Vores forældre blev skilt, da vi var meget små.
Du blev hos mor her i Madrid. Det er Madrid derude.
Jeg tog med far til Marokko.
Han er maler og havde atelier der.
Pablo, der er ting, vi aldrig har talt om.
Det er min skyld, far og mor blev skilt.
Jeg havde et forhold til far.
En dag afslørede mor os.
Ja, du kan jo tænke dig til det.
- Tog I så til Marokko? - Ja.
Vi boede der nogle år og var meget lykkelige.
Indtil han forlod mig til fordel for en anden.
Det tilgav jeg ham aldrig.
Siden har jeg ikke kunnet have nogen anden.
- Vidste jeg det? - Kan du virkelig intet huske?
Får du ikke hukommelsen tilbage, bliver jeg gal.
Se her. Det er os.
Det er dig... og det er mig.
Hvad vil du sige med det?
I begyndelsen var jeg dreng.
Kort efter far og jeg kom til Marokko, skiftede jeg køn.
- Det besluttede vi, før vi rejste. - Hvem af jer besluttede det?
Det er ligegyldigt. Han kunne godt lide tanken -
- og jeg var vild med ham.
- Havde du gjort det alligevel? - Det tror jeg.
- Du må ikke dømme mig. - Det gør jeg heller ikke.
Men jeg må jo vide det. Det er vel også min far?
Jeg fortryder ikke. Jeg havde givet mit liv for ham.
Det forstår jeg godt. Hvad skete der så?
Da han forlod mig, skaffede jeg et falsk pas -
- og tog til Paris.
Jeg turde ikke opsøge dig og mor.
Jeg tog til Spanien til hendes begravelse.
Det var der, vi to mødte hinanden igen.
Vi var så alene. Selv om vi ikke havde set hinanden i alle de år -
- holdt vi meget af hinanden. Du var slet ikke bitter på mig.
Det har jeg aldrig takket dig nok for.
Derfor blev jeg hos dig.
Du er den eneste, jeg har.
Hold om mig.
Jeg kan ikke.
Jeg er så glad for, du er min søster.
Der er gået tre uger, og vi er ikke kommet videre.
- Lad mig få den sag. - Vil du sende mig på pension?
Jeg har stadig to måneder. Se, hvem der kommer.
- Hej. - Hej, Tina!
Netop derfor skal du ikke slutte med en fiasko.
Giv mig det beskidte. Du er for skrupelløs.
Og du er for dum. Du driver det nok vidt.
Jeg har det fint. Her, I kan dele rundt.
- Har du kokain? - Sikke noget pjat!
- Hvad med kurven? - Det er til min bror. Gør plads!
I gør mig så glad til forskel fra de der.
Velgørenhed er altså herligt.
- Hvad skal hun med den maskine? - Lad hende være. Hun ved intet.
- Gå efter broderen. Han ved alt. - Jeg presser ham senere i dag.
- Jeg skal vise dig, jeg ikke er dum! - Tag det ikke så alvorligt.
En god politimand skal ikke bare være skrupelløs.
Man må også have lidt humoristisk sans.
Hej. Jeg har en masse ting med.
- Her. - Fejrer vi noget?
Ja, noget skønt. Jeg har bollet med en fyr.
Jeg traf ham, da jeg hentede post. Vi bollede i din seng.
Jeg ville ikke tage ham med hjem på grund af Ada. Det gør vel ikke noget?
Jeg har ikke villet sige det før. Glæder det dig?
- Ja, meget. - Du ser ikke sådan ud.
- Jeg må også fortælle dig noget. - Hvad?
- Jeg har fået hukommelsen tilbage. - Er det sandt?
- Det må jeg fortælle Ada. - Nej, ingen må vide det.
- Hvorfor? - Jeg har det fint her.
Politiet helmer ikke, før du snakker. De tror sågar, jeg er Laura.
- Hun findes jo ikke. - Hvad så med brevene?
Det er bedst, du intet ved.
Godt...
Som du vil. Jeg tog skrivemaskinen med, hvis du vil arbejde.
- Jeg vil aldrig skrive mere. - Hvad nu?
Se da ikke sådan ud. Du er forelsket og lykkelig.
Jeg bliver glad, når du er ude herfra og i gang, og når du ikke snakker...
Det gør jeg om nogle dage. Lige nu har jeg ikke kræfter.
- Jeg har kræfter for os begge. - Det lyder godt.
- Skal jeg blive under forhøret? - Nej. Jeg beder lægen ringe.
Tina, jeg er så glad på dine vegne.
Nu bliver alt anderledes. Det kan jeg mærke.
Den maskine er da for tung at slæbe rundt på.
- Jeg er stærk. - Pas på den. Vi inddrager den snart.
- Er det ikke varmt i den jakke? - Jo, men den er behagelig.
- Hvordan går den broderen? - Dårligere. Han kan ikke afhøres.
En fyr er myrdet. Vores arbejde er at finde morderen.
Der sker mange mord. Hvad gør du ved dem?
- Rolig, han er ny. - Lad os dog være i fred.
Goddag.
Advokaten er ikke kommet. Og Pablo husker stadig intet.
- Vi vil bare høre om den Laura. - Her har ingen været af det navn.
Tror De, hun er derude på taget?
- Det kan være et pseudonym. - Du kender hende vist bedre end jeg.
- Siger Antonio Benitez dig noget? - Nej.
- Begge kender dig. - Jeg må jo være kendt.
- Skal det fritage dig fra at tale? - Nej, men der er begået et mord.
Så går man efter morderen og ikke en person med hukommelsestab.
- Brevene. - Hvad er det for breve?
- De er skrevet på din maskine. - Hvad mener du?
Det forstår jeg heller ikke.
- Jeg var henne i tøjbutikken. - Den er lukket.
De har lige åbnet. En ekspedient har solgt en skjorte til Antonio.
- Det nægter han og moderen. - Og det tror I på?
Vi har overvåget ham. Han er set en del sammen med søsteren.
- Hvad? - Han er din søster en stor trøst.
- Har hun ikke sagt det? - Hvorfor er det ikke slået mig?
- Hvad mener du? - Jeg må ringe.
- Hun må være hjemme. - Vi går hen på kontoret.
Fortsæt I bare.
Tina, svar kun ja eller nej. Er du alene?
- Nej, hvorfor? - Er Antonio Benitez der?
- Hvorfra kender du ham? - Hør efter, og sig intet.
Han myrdede Juan. Han er rablende gal.
- Det passer ikke. - Der er en betjent på gaden.
Han må ikke se ham.
Du må prøve at bevare roen. Vi er der om et øjeblik.
- Jeg vidste, det var løgn. - Tænk ikke på det.
- Hvad skal jeg så tænke? - I er i fare! Forstå det dog.
Han ser vel på dig lige nu.
Find på noget. Sig, at du skal til forhør.
- Og tag pigen med dig. Forstået? - Ja.
- Var det hospitalet? Hvad sagde de? - Pablo er død.
Han begik selvmord. Under politiets forhør smed han sig ud af vinduet.
Lad ham genopstå! Pablo tilhører mig!
- Det er for at redde mig. - Hvad mener du?
- Ikke noget. - Vi må på hospitalet.
- Du kan vente her. - Nej, jeg tager med.
Tina, hvorfor er du så rolig, når din bror er død?
Jeg forstår heller ikke dig. Du kendte ham jo ikke!
Hvad laver den betjent dernede? Tina...!
- Lad os komme ud. - Fortæl mig, hvem du talte med.
Hvordan springer han ud med et ben i gips?
Måske skubbede politifolkene. Lad os komme ud!
Ada, løb!
Giv slip! Hold op!
- Hvad sker der? - Han myrder Tina!
- Hvem? - Gå nu derop! Hjælp hende!
Stands!
Pablo, du er genopstået!
Tina sloges med Antonio. Han trak hende hen ad gulvet.
- Var her ikke en mand? - Jo.
- Hvor er han? - Han gik derop.
Antonio kan være bevæbnet.
Ti stille!
- Antonio, du er omringet! - Sluk lysene! Han er bevæbnet.
- Antonio, kom ned med Tina. - Ti stille!
Sluk projektørerne!
Idiot!
- Hvis I rører jer, bliver hun skudt! - Er vores kollega deroppe?
- Ja. - Bliv nu ikke nervøs.
- Frigiver du dem, sker der intet. - Tror du, jeg er dum?
- Først vil jeg forhandle. - Der er intet at forhandle om.
Det er sgu ikke nogen leg! Hvad forlanger du?
Pablo skal komme herop. Jeg vil kun tale med ham.
Antonio, jeg kommer kun op, hvis du slipper Tina.
- Og betjenten. - Ja, når du kommer herop.
Jeg smider nøglerne ned. Hvor er de?
- Hvad vil du? - Jeg ville se dig.
Her er jeg. Bind hende op.
Jeg kan ikke. Gør du det lige?
- Er ham der død? - Nej, jeg slog ham bare.
- Få liv i ham. - Ja.
- Du burde ikke være kommet. - Ti stille!
Kom så...
- Gå med ham ned. - Nej.
Jeg er skyld i det her. Jeg må også løse det.
I har begge bedraget mig. Jeg hader jer!
Ud med dig!
Jeg er straks tilbage.
Det var satans!
Pablo, gå væk derfra.
Vent lige lidt.
Ingen skyderi. Jeg kommer ned.
- Giv mig revolveren. - Du kan jo ikke bruge den.
- Det kræver, jeg har den! - Kom bare ned!
Ingen nærmer sig døren!
Jeg kommer ud midt på gaden!
- Hvad med Pablo? - Han har det godt.
Hør efter... Jeg vil have en time til at forhandle med Pablo.
Hvis nogen afbryder, skyder jeg ham eller mig selv. Jeg er pisseligeglad!
Du får en time.
Vi har en time...
Jeg måtte have dig hos mig uanset prisen.
"Jeg tvivler på..."
"...at du kan elske mig, som jeg elsker dig"
"Jeg tvivler på..."
"...at du finder så ren en kærlighed som den, jeg tilbyder dig"
Det er en forbrydelse at elske dig på den måde.
Men det vil jeg gerne bøde for.
Det vidste jeg allerede dengang på diskoteket.
Jeg var klar over, det havde en høj pris.
Men jeg fortryder intet.
Det rager mig, hvad der venter om en time.
Det må du heller ikke tænke på.
Hvordan klarer jeg det?
Det var dig, der lærte mig det.
Mange tak.
Det er koldt. Jeg finder krykken og hjælper dig i tøjet.
- Antonio...! - Bliv væk!
Antonio...!
- Luk op! - Antonio!
Tekster: Hans-Jørgen Thomsen
Og dermed siger jeg godnat.
Godaften.
Eller goddag.
Det var mig en stor glæde at være sammen med Dem i dag.
Hvem ved...?
Måske vender jeg tilbage en anden dag -
- med samme store glæde.