Jeg er ude på den store eng. Bag mig går de unge hanner Ed og Rowdy.
De udfordrer alt. Også mig. Hvis jeg viser svaghed-
-og bakker, kan de dræbe mig. Jeg må stå fast, når jeg er her.
Ser de svaghed, splitter de mig ad. Så dør jeg.
Men jeg holder ud. Jeg holder ud.
Jeg er for det meste en venlig kriger. Mild som en blomst.
Jeg er en flue på væggen-
-der observerer uden at trænge mig på.
Jeg bliver af og til udfordret. Så skal jeg være en samurai.
Jeg skal være meget respektindgydende.
Ikke bange for at dø, stærk...
Så vinder jeg. Bjørnene skal tro, at jeg er stærkere end dem.
Og man skal være stærkere, hvis man vil overleve her med dem.
Ingen vidste det. Ingen vidste-
-at jeg af og til konfronteres med døden.
Bjørnene kan bide og dræbe. Hvis jeg er svag, går jeg ned.
Jeg elsker dem og beskytter dem, men jeg lader dem ikke dræbe mig.
Jeg vil kæmpe og være stærk. Være en af dem og deres herre.
Men stadig en venlig kriger.
Jeg elsker dig, Rowdy. Kom så, baby.
Det er det, jeg snakker om.
Mine fingre stinker af død...
Alle disse majestætiske dyr blev filmet af Timothy Treadwell-
-der levede blandt vilde grizzlybjørne i 13 somre.
Han tog til afsides områder i Alaska-
-med den tro, at han skulle beskytte bjørnene og belære almenheden.
I de sidste fem år tog han et videokamera med.
Det blev til godt 100 timers film.
Treadwell ville vise os bjørnene i deres naturlige miljø.
Jeg har selv filmet i vildmarken-
-og i hans materiale fandt jeg ud over selve naturfilmen-
-en utroligt smuk og dyb fortælling.
Jeg fandt en film om menneskelig ekstase og et mørkt, indre kaos.
Han ville droppe sin menneskelighed og blive en af bjørnene.
Treadwell ville have et møde med det primitive.
Men han overtrådte en usynlig grænse.
Gå tilbage og leg.
Gå tilbage. Gå tilbage.
Det er en ung bjørn. Når de samarbejder, bliver de stærke.
Som I kan se, er jeg tæt på. Slap af. Slap af.
Han går væk. Jeg viste, at jeg står fast og fik hans respekt.
Det er Rowdy. Han vokser.
Jeg har kendt ham, siden han var lille.
Han er ved at blive stor. Men vi har det fint sammen.
Det var en udfordring. Man skal bevare roen. Ellers dør man.
De kan dræbe. De kan bide. De kan rive hovedet af en.
Undskyld mig. Hej. Hej!
Bare rolig. Jeg ville ikke stå i vejen for dig.
Bare rolig. Du er boss her. Godt gået. Godt gået.
Han var over tre meter høj. Han er en stor bjørn! Meget stor!
Han stod her og gnubbede sig. Sikke en stor bjørn!
Spændingen, som Treadwell følte, knyttede bånd til børnene.
I sin informationskampagne nåede han igennem til mange tusinde skolebørn-
-der huskede hans fortællinger som et af skoleårets højdepunkter.
Han tog sin opgave så alvorligt, at han aldrig tog imod betaling.
Han blev med tiden landskendt.
Timothy Treadwell er vild med grizzlybjørne...
Det var, som om han havde skabt sin egen berømmelse.
Jeg lever tæt på bjørnene døgnet rundt i månedsvis.
Det er vanvittigt. De er verdens farligste dyr.
- Og du bringer dig frivilligt i fare. - Jeg mener, at folk misforstår dem.
Hvis en bjørn var ved at dræbe dig, ville du så ikke have et gevær?
Jeg ville aldrig dræbe en bjørn for at redde mit eget liv. Aldrig.
En dag kom jeg hjem og satte mig på verandaen.
Min kone så tv i soveværelset.
Så hørte jeg hende skrige. Jeg troede, at hun var faldet.
Da jeg kom ind, sad hun og stirrede på tv'et.
Jeg kiggede på tv'et og så Timmys ansigt.
Jeg havde ikke hørt noget, men jeg vidste ved synet af hans ansigt-
-og efter min kones reaktion, at det værste var sket.
Det var måske ikke en overraskelse, men det var det værste.
Jeg sørger ikke over Timmy, som jeg sørger over andre døde venner.
De føles døde. Timmy føles ikke død.
Det er det sidste foto af Timothy Treadwell.
Det blev taget i begyndelsen af hans 13. sommer i Alaskas vildmark.
Amie Huguenard er med ham. Hun døde ved hans side.
Fotoet blev taget af Willy Fulton, Timothys nære ven-
-og den pilot, der bragte ham til denne øde del af Alaska.
Treadwell så sig selv som landets vogter, en Prins Valiant-
-der bekæmpede skurkene, der ville skade bjørnene.
Men området er beskyttet og en del af nationalparken Katmai.
Treadwell kaldte denne slette Sanctuary.
Her var han i begyndelsen af sommeren for senere at tage videre-
-til dette tætbegroede område, som han kaldte Grizzly Maze-
-hvor han observerede sensommerens laksevandring.
Her hentede Fulton ham om efteråret.
Den 6. oktober i fjor skulle jeg hente Tim og Amie her.
Vejret var typisk med regn, tåge og en masse vind.
Det underlige var, at jeg ikke så eller hørte dem.
Jeg bandt flyet fast og kaldte på dem.
Der kom intet svar, men jeg så noget bevæge sig oppe på bakken.
Det blæste. De havde måske ikke hørt mig.
Jeg besluttede at gå derop for at se, hvad der foregik.
Der er en tætbegroet sti op til lejren.
Jeg var næsten fremme, da jeg kunne fornemme, at der var noget galt.
Jeg råbte, men ingen svarede, så jeg begyndte at gå ned igen.
Jeg holdt et ret godt tempo.
Da jeg var tilbage i den mest tætbegroede del her ved flyet-
-vendte jeg mig om...
En uhyggelig bjørn, som jeg ikke havde set her før-
-listede sig langsomt frem.
Han så meget ondskabsfuld ud.
Jeg hoppede op i flyet og fløj væk.
I luften vendte jeg om og fløj ind over lejren.
Jeg kiggede ned og så et menneskes brystkasse.
Det var enten Tim eller Amie.
Bjørnen var i gang med at æde den.
Jeg fløj over ham og prøvede at skræmme ham væk mange gange.
Men hver gang begyndte han bare at æde hurtigere.
Så gik det op for mig-
-at jeg havde været tæt på selv at blive ædt.
Så pumpede adrenalinen rundt i kroppen.
Jeg kunne ikke trække vejret og mistede følelsen i hele kroppen.
Så ringede jeg til kontoret-
-og fortalte dem, hvad der var sket-
-og jeg sagde, at jeg havde brug for hjælp.
Da parkforvalterne kom, viste jeg dem vej derop.
Da vi kom hertil, stoppede vi for at se os omkring.
Pludselig råbte en af mændene: "Bjørn!"
De vendte rundt med deres geværer og skød. Jeg måtte dukke mig.
Jeg kiggede op, og de blev ved med at skyde.
Da de var færdige med at skyde, var der en stor røgsky.
Bjørnen lå på jorden.
De råbte, at jeg ikke skulle gå derover, men han var død.
Han var ramt overalt og lå bare livløs her.
Han lå her. Jeg sagde, at det var bjørnen, der havde dræbt Tim.
Jeg vidste det, for det var den bjørn, der havde kigget på mig.
"Det er den", sagde jeg. og det var ganske rigtigt bjørnen-
-hvor de fandt Tim indeni.
Jeg er her med Olie, den store, knotne bjørn.
Han har lige jaget Cracker væk fra bækken.
Der er ikke mange fisk her, så han vil fiske alene.
Han opfører sig som en alfahan, og det er han som den eneste han her.
Han er ret gnaven.
Jeg mødte ham på stien i går, og der så han lidt tynd ud.
Han løb frem for at angribe. Jeg kender bjørnenes sprog.
Det lykkedes mig at stoppe ham.
Men det er den gamle bjørn, der kæmper for at overleve-
-og som også er aggressiv, man skal være mest forsigtig med.
De bjørne kan dræbe og æde mennesker for at overleve.
Vil Olie kunne dræbe og æde Timothy Treadwell?
Jeg tror, at hvis man viser ham svaghed, så er man færdig.
Her fandt vi resterne af Tim: Hans hoved og lidt af rygraden.
Og vi fandt en hånd og en underarm med et ur på.
Han hoppede nøgen ned i søen for at skræmme flyene væk-
-og nu finder jeg hans ur og arm.
Her er resterne af bjørnen:
Et par ribben.
Den blev slæbt væk og ædt op af andre bjørne her i området.
Tim ville ikke se bjørne dø. Ikke engang den her.
Han havde været glad, hvis ingen havde fundet hans lig eller lejr.
Så havde han været tilfreds.
Han levede på grænsen, men han...
Han var klogere, end folk tror. Han klarede sig længe her.
Bjørnen, der dræbte ham, var en ond bjørn, som han ikke kunne lide.
Han blev aldrig ven med den.
Det her er en af profilerne i årets ekspedition: Grinch.
Grinch er en af de bjørne, der oftest kommer til Grizzly Maze.
Grinch er en hun på fem år. Hej, Grinch.
Hun er lidt aggressiv. Hej.
Hvis jeg vender mig for meget om, bider hun. Hvordan går det?
Hold op med det! Hold op med det! Gå væk!
Lad være! Bare rolig. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig. Undskyld.
Jeg hedder Sam Egli og er helikopterpilot.
Jeg hjalp med oprydningen efter Treadwell-tragedien sidste vinter.
Jeg kom den morgen, hvor de undersøgte bjørnen-
-der dræbte ham.
Bjørnen var sprættet op og var fuld af mennesker og tøj.
Vi fyldte fire affaldssække med menneskedele.
Treadwell mente det nok godt og prøvede at gøre sit til-
-at hjælpe bjørnene.
Men i mine øjne opførte han sig, som om han arbejdede med-
-mennesker i bjørnedragter i stedet for vilde dyr.
Bjørne er store og voldsomme og kan dræbe og æde en.
Treadwell bad om det.
Han fik, hvad han bad om, og hvad han fortjente.
Den store tragedie var, at han tog pigen med.
Den eneste grund til, at Treadwell klarede sig så længe, som han gjorde-
-var, at bjørnene nok troede, at der var noget galt med ham.
At han var retarderet eller noget i den stil.
Bjørnen besluttede den dag nok-
-at han havde fået nok af Tim Treadwell.
Eller også sagde det klik i bjørnens hoved-
-så han tænkte: "Han er nok god at æde."
Jeg tror, at Treadwell troede, at bjørnene var store, søde dyr-
-som han kunne klappe og synge for-
-og knytte bånd til som børn af universet.
Jeg tror ikke, at han forstod, hvad der virkelig foregik.
Han ville blive som bjørnene. Det var måske religiøst på en måde.
Han ville måske være et vildt dyr, som han skriver i sit sidste brev:
"Jeg skal blive til et vildt dyr for at klare livet herude."
Der er noget religiøst i det at knytte bånd på et dybere plan.
Det er en religiøs oplevelse.
Et andet eksempel: "Jeg føler ofte, at døden er det bedste alternativ."
"Mit arbejde ville blive taget mere alvorligt og gøre en større forskel."
Det var et paradoks for ham-
-at han følte sig uværdig i forhold til sit budskab.
En dramatisk død kunne forstærke budskabet og sprede det mere.
Men budskabet var kontroversielt, og der kom vrede breve i tusindvis.
Jeg kan læse nogle af dem højt. Jeg har udvalgt tre skarpe hadbreve-
-der dækker hele spektrummet.
"Typisk miljøaktivist: Så længe, donationerne strømmer ind-
-fremhæver han den antimenneskelige økoreligion."
"Hvem bekymrer sig om virkeligheden?"
Ideen om, at Timothy tjente mange penge, er fuldstændig absurd.
Han var en af de fattigste personer, vi kendte. Her er et til:
"Bjørnemad består af liberale og demokrater."
"Bjørnemad består af liberale, demokrater og miljøaktivister-
-der tror, at ugler er det vigtigste i verden."
"Vi skal øge antallet af bjørne i USA."
"Specielt på Berkeleys campus."
Jeg vil også forsvare ham. Ikke som økolog, men som filmskaber.
Han fangede pragtfulde, spontane øjeblikke-
-som studieinstruktører ikke engang kan drømme om.
Hvad laver du deroppe?
Sådan. Kom. Løb! Løb!
Løb! Kom, kom!
Kom! Løb hjem!
Kom!
Hej. Hej, lille mester. Hej.
Hvordan går det? Du er dygtig. Jeg elsker dig. Jeg elsker dig.
Gå op og hold vagt ved teltet.
Jeg er her med en af mine favoritbjørne: Mr Chocolate.
Han beundres af mange børn og voksne rundt om i landet.
Vi er her i Grizzly Sanctuary, men jeg skal snart til Grizzly Maze-
-hvor bjørnene ikke beskyttes, men trues af mennesker.
Bjørne som Melissa, Demon, Hatchet, Downey og Tabitha. Jeg beskytter dem.
Jeg ville gerne tage Mr Chocolate med.
Han har været min ven i ti år. Tak for det. Vi ses næste år.
Nej, vi ses til sidst i denne ekspedition. Så vender jeg tilbage.
Men først skal jeg til den spændende og ofte farlige Grizzly Maze.
Nu ser scenen ud til at være slut.
Men som filmskaber får man af og til helt uventede overraskelser.
- Hej, Spirit. - Det er filmens uforklarlige magi.
Hej, Spirit.
Jeg er her med Mr Chocolate og ræven Spirit.
Her kommer nogle af hendes unger. Her kommer de.
Hej.
Hej, Spirit.
Hej, Spirit. Hej, søde.
Hun kommer ned.
Hvad laver du med hatten? Hvor skal du hen med den?
Hvem tog hatten? Giv mig den. Jeg vil have den, Ghost.
Ghost er slem.
Hvad laver du med hatten, Ghost? Det er en vigtig hat. Slip den!
For pokker da! Det er utroligt!
Ghost! Hvor er den pokkers hat? Den er meget vigtig på turen!
Kom tilbage med den! Hvis den er i hulen, bliver jeg sur!
Hvor er katten? Du må ikke tage den!
Åh, nej... Åh, nej...
En hule...
Jeg har hørt om mr Treadwell, at han ville være en bjørn.
Når folk mødte ham ude i marken, opførte han sig som en bjørn.
Han skældte ud på dem som en overrasket bjørn.
Hvorfor han gjorde det, ved kun han. Ingen ved det med sikkerhed.
Men når man tilbringer meget tid med bjørne ude i marken-
-er der noget, der lokker. Man vil være mere i den verden.
Det er en mere enkel verden, og den er pragtfuld.
Men faktum er, at det er en hård og anderledes verden.
Vi kan ikke leve i deres verden, for vi er helt anderledes væsener.
Grænsen mellem bjørn og menneske er altid blevet respekteret-
-af Alaskas urbefolkning.
Vi mødte inspektøren på Alutiiq-museet i Kodiak.
Det var for nylig blevet plyndret af uregerlige turister.
De ville have poten, så de skar den af og stjal den.
Det var tragisk for os, for bjørnen er udlånt til os.
De kom bare ind og tog den.
Hvordan betragter du historien om Treadwell?
Jeg betragter den som både...
Den er tragisk, fordi han og hans kæreste døde.
Han prøvede at være en bjørn. For os er det ikke noget, man gør.
Man trænger ikke ind på deres område.
Når man er i deres område, er man opmærksom.
Når man er i nærheden, skal de vide, at man er der.
At opføre sig som en bjørn, som han gjorde, er...
For mig er det meget respektløst over for bjørnen.
Men han prøvede jo at beskytte bjørnene.
Han gjorde mere skade end nytte.
Vænner man bjørne til mennesker, tror de, at alle mennesker er sikre.
Hvor jeg voksede op, undgår de os og vi dem. De er ikke vant til os.
Fra min kultursynsvinkel krydsede Treadwell en 7.000 år gammel grænse.
Det er en uudtalt grænse, men når vi krydser den, må vi betale prisen.
Jewel, jeg beklager, at uret stadig er i bevisposen.
Men du skal have det. Det er vigtigt, at du får det.
Du kendte Timothy længe. I boede sammen i tre år og var tæt knyttede.
Han var min kæreste i tre år. Min chef... mange ting i 20 år.
Det er derfor, jeg vil have, at du får det. Det skal være dit.
Uret går stadigvæk. Det har gået, siden jeg fik det.
Det kom fra Timothys håndled.
Wow, der er det...
Det går stadigvæk. Utroligt. Jeg vil have det på.
Jeg vil huske ham og Amie.
Kan du fortælle noget om Amie?
Amie var modig og stærk.
Hun var min og Timothys ven. Hun var hans kæreste, men mest hans ven.
Jeg vil ære deres valg-
-og altid respektere dem for det.
De var derude og beskyttede bjørnene og levede i vildmarken.
De levede livet fuldt ud. De døde, mens de gjorde det, de levede for.
"På vegne af Timothy..." Så udfylder jeg resten.
Det var det. Cirklen er fuldendt. Jeg fik det.
- Jeg håber, det holder længe. - Det tror jeg.
Det sidste, der er tilbage...
Tak, Franc.
Jewel Palovak...
Du stod Timothy Treadwell nær. Føler du dig af og til som hans enke?
Føler jeg mig som hans enke?
Ja, på en måde. Jeg føler mig som hans enke, fordi...
Alt, hvad han havde, og alt det, han arbejdede for-
-efterlod han til mig.
Jeg var hans kæreste og hans medarbejder.
Jeg var den, der tog sig af alle tingene i sidste øjeblik.
- I havde også en fond. - Ja, Grizzly People.
Vi beskytter og bevarer bjørnenes naturlige miljøer.
For den kaotisk anlagte Treadwell-
-blev Grizzly People en organiseret platform.
Jewel var hans mest betroede medkombattant.
Vi mødtes på en restaurant, hvor vi begge arbejdede: Gulliver's.
Timothy var væbner. Temaet var Gullivers rejser.
Han havde en gammeldags filthat, et plasticforklæde og knickers.
Det lyse hår stak ud. Jeg var en engelsk tjenestepige.
Man skulle slynge salaten og koge suppen og servere den.
Jeg havde set Timothy. Han var sjov, men jeg kendte ham ikke.
En aften var jeg i dårligt humør og havde et stort familiebord.
De ville have deres livs bedste middag med pomp og pragt.
Det var bedstemødre, babyer, fine frisurer og frakker.
Jeg tænkte: "Okay, det bliver stort. I vil aldrig glemme den fødselsdag."
Man gik ud med suppevognen og tændte for gassen-
-så suppen begyndte at koge og duftede godt.
Det skulle være stort, så jeg hældte lidt ekstra tændvæske på.
Men jeg tog for meget, og suppen eksploderede.
Familien skreg, og det brændte. Så blev jeg kaldt ind på kontoret.
Hvem ser jeg, mens jeg sidder der og venter som på rektors kontor?
Jeg ser Timothy Treadwell. Vi hilste på hinanden og præsenterede os.
Jeg spurgte, hvorfor han var der. Han havde gået underligt.
Jeg fortalte om suppevognsbranden. Så sagde han: "Var det dig?"
Det var ikke kærlighed ved første øjekast, men vi var åndsfæller.
Kun Timmy bestemmer over alle ræve og bjørne. Du er deres leder.
Du er fin. Tak fordi du er min ven.
Det her er godt. Er det ikke godt?
Vi patruljerer sammen i Sanctuary. Vi mødtes for ti år siden.
Han tissede på mine sko og besørgede på mit tøj. Så var vi venner.
Vi våger over landet. Han er chefen, der klarer alt.
"Jeg elsker at blive kløet."
I kan se venskabet, der er opstået mellem dette vilde dyr-
-og dette ret vilde menneske.
Han har en smuk pels, og folk prøver at dræbe ham for den.
Andre jager ham til hest som sport. Rævejagt. Vi vil stoppe det.
Ræven Timmy og jeg siger til almenheden:
Vil I ikke nok holde op med at dræbe, skade og tortere ræve?
Hvis de vidste, hvor smuk og sød han er, ville de ikke skade ham.
Timothy fik budskabet ud via kameraet. Han kunne være legesyg.
Optagelse to. Jeg klokkede i det og faldt næsten ned. Jeg er en idiot.
Bag mig har jeg Grizzly Sanctuary, og skjult dernede er min lejr.
Jeg gemmer mig for myndighederne og for mennesker, der vil skade mig.
Og for folk, der leder efter mig, fordi jeg er blevet en slags...
Ikke en berømthed, men de kommer, hører om mig og vil finde mig.
Men det kan de ikke. Jeg gemmer mig. Ikke engang jeg ved, hvor jeg er.
Det var ret dårligt. En kort optagelse mere.
Som filmskaber var han metodisk og kunne tage scener om 15 gange.
En kort, god optagelse. Det her skal være den bedste.
Bag mig har jeg Sanctuary, og skjult dernede er min lejr.
Jeg gemmer mig for myndighederne og for folk, der vil skade mig.
For folk, der vil se berømtheden. Fremtiden afhænger af det.
Jeg skal være en ånd i vildmarken.
Med sig selv i hovedrollen begyndte han at skabe sin egen film.
Noget mere end bare en naturfilm.
Jeg laver en række optagelser. Vilde junglescener.
Der er mange optagelser af hver scene med eller uden bandana.
Måske to forskellige bandanaer. Nogle uden og nogle med håndholdt kamera.
Jeg snublede. Jeg gør det igen.
Tanken er, at det her kan klippes ind i et program senere.
Men hvordan så jeg ud? Var det en sort bandana eller ingen bandana?
Jeg har sjældent den camouflagefarvede, men den er flot.
Begge kameraerne kører.
Sexet grøn bandana, sidste optagelse.
Jeg er på vej til bækken for at hente vand. Der er lavvande.
I sit actionfilmhumør indså Treadwell nok ikke-
-at tilsyneladende tomme øjeblikke havde en underlig, hemmelig skønhed.
Af og til får billeder deres eget liv og skaber deres egen stjerneglans.
Starsky og Hutch, kom ind.
Uanset hvordan han poserede, var kameraet hans eneste følgesvend.
Hans instrument til at udforske vildmarken med.
Men med tiden blev det til noget mere.
Han udforskede sit indre jeg, sine dæmoner, sine lykkelige stunder.
At kigge ind i kameraet blev som et skriftemål for ham.
De følgende scener fra diverse år viser hans søgen efter sig selv.
Jeg ved ikke, om der er en gud. Hvis Gud findes, er han glad for mig.
Han ser, hvor meget jeg elsker dem. Hvor meget respekt jeg giver dem.
Hvordan jeg er en af dem. Og alle de billeder, de giver mig-
-viser jeg gratis frem for mennesker rundt om i verden.
Jeg gør noget godt, og det er rart. Jeg vil fortsætte med det.
Det håber jeg, at jeg kan.
Men hvis ikke skal du vide en ting:
Jeg ville dø for de dyr. Jeg ville dø for dem.
Tak fordi du lader mig gøre det her. Tak fordi du gav mig et liv.
Jeg havde intet liv. Nu har jeg et liv.
Nok om det.
Nu fortsætter ekspeditionen. Vi skal finde Banjo, der er væk.
Det er historien om mig, Timothy Treadwell, den venlige kriger.
Kan jeg klare det? Jeg prøver.
Okay, jeg kan klare det. Hvorfor ikke? Hvorfor ikke?
Jeg er nået halvvejs. Regeringen har gjort sit værste.
Jeg stod fast. Jeg døde næsten i båden og faldt næsten af klippen.
Ja...
Det bliver snart farligere i Maze. Det er altid farligst der.
Gud, jeg vil ikke skades af en bjørn. Det vil jeg ikke.
Jeg forstår ikke, hvorfor piger ikke bliver sammen med mig. Jeg er rar.
Jeg er sjov. Jeg er god til... Nej, det skal mænd ikke sige.
Men det ved jeg, at jeg er. De ved det. Og...
Jeg skændes ikke med dem. Jeg er passiv. Lidt af en tøsedreng.
Får det piger til at sige fra? Jeg er ikke verdens bedste mand.
Men jeg er sjov og har et godt liv. Jeg ved ikke, hvad der foregår.
Jeg ville ønske, at jeg var bøsse. Det ville være meget lettere.
De tager bare til rastepladser og dyrker sex med hinanden.
De har det let. Men Timothy Treadwell er desværre ikke bøsse. Surt!
Jeg elsker piger. Og piger...
Piger har behov for meget mere, meget mere...
...finesse og omtanke. Og det kan jeg godt lide.
Men når det går galt, og man står alene tilbage...
Så kan man ikke komme tilbage, som bøsser kan.
Bøsser har sikkert også problemer, men ikke så mange som jeg.
Det er historien om mig.
Jeg elsker dig. Se dig. Du er verdens bedste, lille ræv.
Men hvordan begyndte jeg med det her, Iris? Har du hørt det?
Jeg havde problemer. Jeg drak meget. Nej, du ved ikke, hvad det betyder.
Jeg drak så meget-
-at jeg enten ville dø af det eller bryde fri.
Men intet kunne få mig til at holde op med at drikke. Intet.
Jeg søgte hjælp og prøvede at stoppe selv. Jeg gjorde alt for at stoppe.
Og så drak jeg som en galning. Det var ved at tage livet af mig.
Indtil jeg opdagede bjørnene og indså, at de var i stor fare-
-og at de havde brug for en beskytter. Men ikke en fulderik.
Jeg lovede at beskytte dem og bad dem om at hjælpe mig med at blive bedre.
De blev så stor en inspiration for mig, livet med dem og rævene-
-at jeg holdt op med at drikke. Et mirakel, og miraklet var dyr.
Jeg lever her. Det er meget farligt.
Jeg lever vildt med bjørnene. Så vildt, så frit... som et barn.
Det er sejt. Og det er alvor.
Jeg er her alene. Og så bliver man selvsagt ensom.
Nej, jeg klarer det hele. Jeg skal jo være alene her.
Den mytiske figur, som Treadwell ville være-
-skulle være helt alene.
Det var han ofte, men han havde også kvinder, hvis navne vi ikke nævner.
Amie Huguenard var med ham i dele af hans sidste to somre.
Det passede ikke til hans image som bjørnenes ensomme vogter.
Det er den 26. juli, og jeg er alene tilbage i Grizzly Maze.
Det føles altid uvirkeligt, når flyet letter. Man er helt alene.
I to måneder eller mere er man helt alene i denne jungle-
-som bjørnene har gravet tunneler igennem. Det er Grizzly Maze.
Jeg håber, at jeg kan overleve og filme bjørnenes hemmelige verden.
I september, når folk kommer for at skade dem, vil jeg beskytte dem.
Men det er en underlig følelse, når man indser, hvor alene man er.
Amie Huguenard er et mysterium i denne film.
Hendes familie ville ikke deltage, og Amie ses sjældent i optagelserne.
I løbet af næsten 100 timers film ses hun kun to gange.
Her forlader hun flyet det år, hvor hun døde.
Vi ser aldrig hendes ansigt. Her sløres det af hendes hænder og hår.
Heller ikke her kan man se hendes ansigt.
Hun forbliver et mysterium, gemt bag et myggenet, skjult og ukendt.
Kun fra Treadwells dagbog ved vi, at hun var bange for bjørne.
Her anes hendes tilstedeværelse også, da Treadwell bliver filmet.
Det er håndholdt. Vi må gå ud fra, at det er Amie, der styrer kameraet.
Resterne af Timothy og Amie blev transporteret i denne metalkiste.
Indeni lå der to plasticsække. En med Timothy og en med Amie.
Det er mennesker, så jeg spørger: "Hvem er du, Timothy?"
"Hvem er du, Amie? Hvad skete der med jer?"
Med Timothy og Amie havde jeg kropsdele.
Det visuelle indtryk af et lemlæstet menneske-
-var meget ubehageligt.
Specielt kombineret med båndet-
-med lydsporet fra filmen.
Jeg hørte fra andre efterforskere, at skoene stod uden for teltet-
-og at linsekappen sad på kameraet, så det ikke filmede noget.
Men båndet kørte. Vi kan høre Amie skrige-
-og Timothy jamre sig.
Det hele må være sket meget pludseligt og uventet.
Jeg kan tydeligt høre hende skrige "stop" og "gå væk".
Måske "løb væk". Der er meget baggrundsstøj. Timothy jamrer sig.
Jeg kan høre, hvordan Amie slår på bjørnens hoved med en stegepande.
Timothy siger, at hun skal løbe væk.
"Løb, Amie! Løb!"
Amie var overbevist om styrken i deres forhold. Det ved vi.
Men hun havde været mere reserveret. Hun gik ikke lige så tæt på bjørnene.
Hun var mere forsigtig. Men jeg ved, at i dødsøjeblikket-
-når ens ydeevne afprøves maksimalt i-
-at være tro, at holde ud, at være loyal over for Timothy-
-så blev hun der og kæmpede med Timothy. Hun flygtede ikke.
Amie kæmpede mod bjørnen i seks minutter.
Amie blev hos sin elskede.
Med sin partner, sin kæreste og med bjørnen.
I sidste ende blev hun der med bjørnen i den situation.
Det her er Timothys kamera.
Ved det dødbringende angreb nåede de ikke at tage linsekappen af.
Jewel Palovak lod mig høre lydsporet.
Jeg hører regnen og Amie, der skriger "gå væk, gå væk".
Kan du slukke det?
- Du skal aldrig høre det. - Det vil jeg aldrig gøre.
- Og se aldrig ligbillederne. - Det vil jeg aldrig gøre.
De sagde, at det var slemt.
Nu ved du, hvorfor ingen skal høre det.
Du skal ikke beholde det. Du skal destruere det.
Ellers vil det plage dig i hele dit liv.
Det var her, de kæmpede. Det ser ud, som om traktorer har revet jorden op.
Der er pels overalt og afføring i forgrunden. Kampen var så voldsom-
-og opslidende, at Sergeant Brown begyndte at besørge midt i det hele.
Meget bevægende og kraftfuldt. Men bjørnene bejler til Saturn igen.
Også Mickey, der fik flest øretæver i kampen mellem hanbjørnene-
-om retten til at bejle til Saturn.
Utroligt. Jeg elsker dig, Mickey. Og nu er han tættest på Saturn.
Han giver ikke op. Vi elsker den bjørn.
Vi elsker ham. Jeg har selv prøvet det.
Man får ikke altid den pige, man vil have.
Han minder om mig. Han giver ikke op, selv om det ser svært ud.
Jeg elsker dig, Mickey.
Jeg vil snakke om kampen.
Der ligger Mickey, og Saturn er længere væk.
Mick, du undervurderede Sergeant Brown.
Du angreb, og først så han ikke så hårdfør ud.
Men da I var I nærkamp, viste han sig at være jernhård.
Jeg var så bange, at jeg fik kvalme.
Da han væltede dig, og du lå på ryggen, var det rædselsfuldt.
Jeg vil ikke slås sådan for en pige.
Men jeg har haft mine egne pigekvaler.
Hvis Saturn var en kvinde, så smuk som hun er som bjørn...
Hun er bjørnenes Michelle Pfeiffer.
Bare bliv liggende. Jeg går over til din kæreste. Tæv mig ikke.
Jeg er fin nok og respektfuld.
Jeg har det slemt med kvinder, men jeg lægger ikke an på bjørne.
Treadwell beskrev ofte menneskets verden som noget fremmed.
Han adskilte bjørnenes og menneskernes verden-
-der blev mere og mere fjern.
I den vilde, primitive natur følte han sig mest hjemme.
Vi udforskede gletsjeren uden for hans Sanctuary.
Denne enorme masse af is og afgrunde-
-adskilte Treadwell fra verden udenfor.
Dette kaotiske landskab virker for mig som en metafor for hans sjæl.
Langt derovre ligger hans lejr, hvor han kæmpede mod sine dæmoner.
Hvad drev Timothy ud i vildmarken?
Vi besøgte hans forældre i Florida.
Timothy voksede op med fire søskende i en stabil middelklassefamilie.
Hans far arbejdede som værkfører i et telefonselskab.
Han må have ønsket at komme væk fra sit trygge, beskyttede miljø.
Det var rørende at se hans mor kramme Timothys favoritbjørn.
Den har været i Alaska mange gange. Han elskede den nok til det sidste.
Den var hans legetøj som barn.
Tims barndom var ikke usædvanlig.
Han var et normalt barn. Han sloges aldrig og var dygtig i skolen.
Ikke superdygtig, men dygtig. Han var god med børn og dyr.
Han og jeg havde en god kontakt med vores dyr. Bedre end de andre.
Egernet Willie blev Timothys bedste ven.
Bamser betød meget for ham.
Han voksede op og blev en køn, veltrænet og lovende dreng.
Han glimrede på skolens svømmehold.
Han fik et udspringsstipendium til Bradley University.
Der begyndte han at drikke og omgås med forkerte typer.
Så slog han ryggen, mistede stipendiet og flyttede hjem igen.
- Han prøvede at ryge marihuana her. - Ja.
Jeg satte en stopper for det, men han røg andre steder.
Han ville have en ny start.
Da han tog til Californien, var han 19-20 år.
Han var ikke 15-16 år. Han var voksen.
Han tog et job for penge på Queen Mary i gavebutikken.
Han ansatte en agent og skiftede navn til Treadwell-
-af teatralske grunde. Og det var et familienavn.
Han var med i "Love Connection" med Chuck Woolery-
-og vist også i et andet program. Visse løfter blev ikke opfyldt.
Han prøvespillede til bartenderrollen i "Cheers".
Han var angiveligt nummer to efter Woody Harrelson.
Hvor tæt på ved jeg ikke.
Men det var det, der sænkede ham. At han ikke kom med i "Cheers".
Derefter gik det nedad.
Timmy bodysurfede her. Han havde et bodyboard med Union Jack på.
Han var blottet for frygt.
Det utrolige ved Timmy var hans Prins Valiant-frisure.
Han kunne surfe og ryge under vandet-
-men håret skjulte stadig hans høje tindinger. Det var utroligt.
Man så aldrig Timmys pande. Jeg ved ikke, hvordan han gjorde det.
Hvordan ser håret ud?
På et tidspunkt i Timmys liv døde han næsten af en overdosis.
Jeg ved ikke, hvordan han overlevede. Han var hårdfør.
Men det var nok en åbenbaring. Han ville ændre sig selv.
Det var på det tidspunkt, han fandt på sin oprindelse-
-og den herlige accent. Jeg betvivlede det aldrig.
Treadwells ønske om et nyt image fik ham til at lyve om sig selv.
Han sagde, at han kom fra Australien og tjekkede op på lille by på landet-
-for at lyde overbevisende.
Men accenten forblev tvivlsom.
Den lød mere som Kennedy end australsk.
Efter Timmys død spurgte folk-
-om jeg ikke følte mig snydt, fordi han ikke fortalte sandheden.
Det generede mig ikke. Timmy var altid underholdende.
Der er et ordsprog: "Hvis det ikke skræmmer køerne, så pyt."
Timmy skræmte aldrig køerne, så pyt.
Han havde problemer.
Han gik engang til lægen. De ville give ham antidepressive piller-
-for at udjævne hans humørsving.
Han droppede dem efter et stykke tid. Jeg spurgte hvorfor, og han sagde:
"Jeg kan ikke være i midten. Jeg vil have op- og nedturene."
"Det er en del af min personlighed." Han havde en mørk side.
Han tog narko og var sammen med dårlige typer.
Timothy havde altid sin egen retfærdighedsfornemmelse.
Han havde ofte problemer. Jeg tror...
- Hvor farlig? - Hvor farlig? Tja...
Han kunne ikke have dræbt nogen. Han holdt det under kontrol.
En ting, vi gjorde af og til, og som virker besynderligt i dag-
-var at møde op i retssalen og se forbrydere blive dømt.
Vi så folk blive dømt. Jeg tror, at vi gjorde det...
Jeg gjorde det for spændingens skyld, men jeg tror, at han gjorde det-
-for at minde sig selv om, hvordan det kunne gå for ham.
Jeg elsker mine dyrevenner. Jeg elsker dem.
Og jeg er meget bekymret.
Det er meget bevægende. Det her ser nok ikke sejt ud.
Jeg elsker dem inderligt, men ingen tænker på dem.
Du er stjernen for alle børnene.
De elsker dig. Jeg elsker dig højt. Tak.
Tak fordi du er min ven.
Er det ikke sørgeligt?
Det er en humlebi, der døde-
-mens den bestøvede denne blomst.
Det er meget bevægende for mig.
Den gjorde sin pligt og fløj rundt.
Den knoklede, og så døde den der.
Det er smukt og tragisk. Jeg elsker den humlebi.
Den bevægede sig!
Sover den?
Her er afføringen. Den kom lige ud af hendes bagdel.
Jeg kan mærke det.
Jeg kan mærke det. Det er varmt. Det kom lige ud af hendes bagdel.
Det har lige været inde i hende. Min pige. Jeg rører det.
Det er hendes afføring. Wendys afføring.
Det virker måske underligt at røre afføringen, men det var inde i hende.
Det er hendes liv, det er hende. Hun gav mig Downey. Jeg elsker Downey.
- De er perfekte. - Bjørnene var perfekte.
Men af og til oplevede Treadwell naturens barske virkelighed.
Det passede ikke til hans idé om, at alt derude var godt-
-og at universet var i harmonisk balance.
Hanbjørne dræber af og til unger for at stoppe hunnernes mælk-
-så de kan parre sig igen.
I guder...
Jeg elsker dig. Jeg elsker dig.
Jeg forstår det ikke. Verden er fuld af smerte.
Her er jeg uenig med Treadwell. Han ignorerer rovdyrene i naturen.
Universets fællesnævner er ikke harmoni-
-men kaos, fjendskab og drab.
Han kom for langt væk fra hulen. Ulvene hylede i begejstring.
De var ude efter en af ungerne.
Ekspedition 2001 har taget en trist drejning, men den er virkelig.
Jeg sørger over den smukke ræveunge. Farvel, lille ræv.
Forsvind fra hans øje, flue. Ikke mens jeg er her. Vis respekt.
Det hårdeste for ham var at finde en ung bjørns kranium.
I sommeren 2000 var der tørke.
Vandet stod så lavt, at laksen ikke kom-
-og de sultende bjørne åd hinanden.
Der er kun fem-seks dage siden, at ungen døde.
Det er det eneste, der er tilbage af den. Kun det!
Der er ikke andet. De har ædt det hele.
Det er trist. Hun var sød.
Fem dage, og kun kraniet er tilbage.
Det krævede handling.
Der er fisk, der venter på at vandre.
Nu kan de gøre det, for jeg har bygget en korridor til dem.
Jeg har konstrueret dem en bane, som de kan følge.
Når det ikke var nok, hidkaldte han de højere magter.
Live-tv...
Okay, sådan gør vi... Den skal lidt ned.
Det er den 20. september 2000. Ekspedition 2000.
Det har ikke regnet rigtigt i to måneder. Fiskene vandrer ikke.
Vi får den første regn nu, men den stopper. Vi skal have fem-otte cm.
To timer gav fem millimeter regn. Det er ikke nok. Vi vil have regn.
Vi vil have regn! Downey er sulten! Tabitha er sulten!
Melissa æder sine unger!
Jeg bliver vanvittig. Vi skal have regn.
Jeg er ikke religiøs. Men jeg er rasende, fordi...
Det er bare ikke rigtigt. Jeg ved, at det bare er vejret.
Men vi skal have regn! Hvis der er en gud: Downey skal have føde!
Giv os regn! Kom nu!
Tænk regn.
Tænk regn. Hvad er det for en håbløs byge? Kom nu!
Det her gør mig ikke glad. Jeg vil have regn.
Hvis der er en gud, vil jeg se resultater hernede.
Giv os lidt vand! Kom nu, Jesus, giv os lidt vand!
Kristus eller Allah eller hinduernes svævende ting...
Giv dyrene vand!
Det er nu den 21. september 2000, Ekspedition 2000.
Jeg er Herrens ydmyge tjener og Allahs discipel.
Jeg er den svævende tings stikirenddreng.
Der er sket et mirakel her. Det har regnet 4,2 cm i dag.
Vi har fem cm regn nu, og det stopper ikke. Det kan blive otte cm.
Det gik fra støvregn til styrtregn. Det er utroligt.
Det er gode chancer for, at fiskene kan vandre.
Og endnu mere mirakuløst: Ifølge min radio-
-regner det stort set kun her.
Ups...
Klokken er godt to den 4. oktober, og teltet er styrtet sammen.
Jeg er her med min bjørn, Tabitha. Stormen er aftaget lidt-
-men da den rasede, styrtede teltet sammen.
Der er ikke meget at gøre. Et ødelagt telt er ødelagt.
Det er mit liv og mit arbejde. Jeg elsker det. Selv det her.
Mit telt er styrtet sammen, og jeg elsker det.
Hallo, hallo, hallo!
Er du bange, lille bjørn? Det stormer stadigvæk.
Se her. Jeg holder teltet oppe med stativet. Nu er det et telt.
Det var ikke en dum idé, vel?
Vi har omkring 35.000 brune grizzlybjørne her i Alaska.
Bestanden er tilsyneladende både sund og stabil.
Man skal være forsigtig med bjørne, for de har unikke behov.
De har behov for store områder og formerer sig langsomt.
Bjørnejagt er en vigtig del af økonomien.
Der bruges 4,5 millioner dollar hvert år på bjørnejagt.
Her i Kodiak har vi omkring 3.000 bjørne. Vi skyder 160 hvert år.
Forskning viser, at vi kan skyde seks procent af bestanden hvert år.
Hvad med krybskytteri?
Krybskytteri er et mindre problem her end i Rusland og andre steder.
De går af og til efter galdeblærer, og folk dræber dem i frygt.
Men der har været meget lidt krybskytteri her i de seneste 20 år.
Trods statistikken blev Treadwell mere og mere optaget af krybskytter.
Det er september og snart oktober.
Så kommer krybskytterne, og jeg skal camoufleres.
Downey genkender stadig min stemme.
Jeg er den tynde, skøre fyr, der er camoufleret.
De har peberspray og sten.
I de mange år er det her Treadwells nærmeste møde med de fremmede.
Guiden er nok personen med kameraet og stativet. Der kan man se ham.
Det var ham, der kastede stenen efter Freckles.
Det er Quincy. De kaster sten på ham. De kaster sten på min Quincy.
De stener ham og fotograferer ham.
Så er det nok. Det er nok.
De ramte Quincy.
Jeg vil ikke lade dem se mig.
Det er søndag den 1. august.
Klokken er 16.35 og 18 sekunder.
Det er en form for advarsel, der helt klart skal gøre mig vred.
"Hej, Timothy. Vi ses i sommeren 2001."
Der står ikke, at de vil dræbe mig eller skære mine ben af.
Eller at jeg skal forsvinde. Der står bare "Vi ses i sommeren 2001".
Men det er en form for advarsel, og den er ikke venligt ment.
Det er blevet værre her. Ud over den tidligere advarsel-
-har jeg nu fundet denne store stenhøj.
Det er ikke pyramideklasse, men det betyder ballade.
Jeg går herover...
...til min lejr... igennem her...
Her var advarslen. Ved mit telt.
Og ved mine bjørnesikre tønder har de bygget en stenhøj.
En stenhøj med et smilende ansigt på.
Det kigger på mig.
Meget, meget skræmmende. Den, der gjorde det...
...vidste, hvad han gjorde. Det er en advarsel.
Det er en bedre advarsel end en normal mordtrussel.
Den er uhyggelig. Freddy Krueger-uhyggelig.
Der kom folk af og til, men for Treadwell var de ubudne gæster.
En krænkende trussel mod det, han betragtede som sit paradis.
Selv parkforvaltningen blev en fjende på grund af dens restriktioner.
Jeg vil bryde reglerne.
Jeg skal hver uge flytte 1,6 km efter syv nætter på samme sted.
Hvis jeg gjorde det, kunne jeg ikke beskytte bjørnene.
Så skulle jeg flytte væk fra bugten.
Derfor vil jeg protestere mod regeringen og passe på bjørnene her.
For at komme rundt om reglen-
-camouflerede og skjulte han sit telt for parkforvaltningen.
Derudover brød han konstant en anden meget fornuftig regel:
At man altid skal holde sig mindst 90 meter fra bjørnene.
Hej. Gå tilbage til din ven.
Bare rolig. Bare rolig.
Du er meget tæt på. Hej med dig!
Parkens restriktioner gjorde ham mere og mere rasende.
Det er efterår, og Ekspedition 2001 er snart slut.
Bjørnene går i hi, og rævene gemmer sig. Ingen kan skade dem.
Det har været en utrolig sæson. Det var hårdt, men jeg klarede det.
Og jeg lover, at jeg kommer tilbage.
Mit hår...
Ekspedition 2000 lakker mod enden for Grizzly People og for mig.
Jeg kom og beskyttede dyrene. Jeg er deres eneste beskyttelse.
Regeringen er fløjet over to gange. Hvor vover de at udfordre mig?
Hvor vover de at svine mig til? De tænker ikke på dyrene.
Jeg kommer med fred og kærlighed og er både neutral og respektfuld.
Jeg vil bekæmpe dem. Jeg bliver en dissident om nødvendigt.
Det er patriotiske tider. De forbandede parkfolk kan rende mig!
Nu går Treadwell over en grænse, som vi ikke vil gå over.
Han angriber personer, som han har arbejdet med i 13 år.
Jeg tævede jer og beskyttede dyrene. Rend mig!
Dyrene styrer! Timothy erobrede. Rend mig, parkforvaltning!
Det står klart, at parkforvaltningen ikke er Treadwells rigtige fjende.
Den er større og mere ubevægelig: Menneskeverdenen og civilisationen.
- "Du bekymrer mig, Timothy." - Han håner og foragter den.
"Jeg så dig på "Letterman". Du var underholdende."
Hans vrede er næsten glødende, kunstnerisk.
Skuespilleren har afløst filmskaberen.
Jeg har set denne galskab før.
Men Treadwell er ikke en skuespiller i strid med sin instruktør.
Han kæmper mod selve civilisationen.
Den, der drev Thoreau væk fra Walden og John Muir ud i vildmarken.
Dyrene styrer. Det var min glade side.
Nu til et par rare optagelser. Jeg blev vred.
De kan rende mig. De er ligeglade med dyrene. De vil bare genere mig.
Utroligt. Fiskerne og krybskytterne lukker de ind-
-ligesom fotograferne og turisterne.
"Vi generer Timothy Treadwell. Han elsker dyr og uddanner børn."
De kan rende mig. Jeg vandt over jer. Rend mig. Jeg slog jer.
Jeg slog jer. Jeg er mesteren. Jeg slog jer. Jeg knuste jer.
Forbandede tabere. Forbandede nuller. Rend mig.
Forbandede møgdyr.
Ekspedition 2001 lakker mod enden. Bjørnene og rævene søger i ly.
Jeg kom og studerede dem og beskyttede dem, og jeg lover jer:
Jeg kommer tilbage.
Jeg takker dyrene for deres omsorg og inspiration. Mange tak.
Farvel.
Det er min favorit. Min cowboy.
Altid klædt i sort med solbriller og bandana.
Jeg savner dig meget.
Han var mig meget kær. Meget kær.
Det gør ondt i hjertet hver dag, at han er væk. Han var en god ven.
Jeg kendte ham i 13 år. Han var en god ven.
En fjern ven om vinteren, foråret og sommeren.
Jeg hjalp ham med meget her. Han kom altid tilbage.
Jeg var hans fortrolige.
Jeg savner hans uregerlige personlighed.
Hans sociale og hjertelige side. Alt det, han var.
Kathleen Parker har en del af Timothys aske.
Hun fastslår, at de kun var platoniske venner.
Hun opbevarede hans udstyr hver vinter.
Han tog ud i vildmarken fra hendes hjem.
Når han tog af sted, sagde han altid i bagdøren: "Jeg elsker dig."
"Det her bliver mit livs bedste år, og hvis jeg ikke kommer tilbage-
-så ville jeg dø sådan her."
Hans sidste lejr var ovre til højre ved træerne.
Dernede for enden af træerne.
Det er hans aske, som jeg vil sprede ud.
Og lidt bjørnepels og ukrudt.
- Hvad ellers? - Lupin og iris og...
- Hvor fandt du bjørnepelsen? - På jorden.
- Hvor er vi nu? - Ved Timothys sidste lejr.
Ikke der, hvor han blev dræbt, men her i Hallo Bay.
Du bragte ham herover, Willy.
Hans sidste lejr var der blandt træerne mellem to rævehuler.
Rævene gik helt over til teltet og derefter ned i deres huler.
Det var nok derfor, han slog lejr der.
Okay, Timothy... Jeg elsker dig.
Hvil i fred.
Hvil i fred, min elskede.
- Nu kan du leve her for evigt. - Han er her for evigt.
Det her er Timothys og Amies rute til stedet, hvor de døde.
Deres død var på en måde absurd.
Ekspeditionen sluttede som vanligt i slutningen af september-
-og de var begge vendt tilbage til Kodiak på vej hjem til Californien.
Treadwell skriver, at han i lufthavnen-
-skændtes med en fed luftfartsmedarbejder om sin billet.
"Jeg hader menneskeverdenen", skriver han.
Han beslutter i væmmelse at vende tilbage til sine bjørne.
Da de var tilbage i Grizzly Maze, var Amie i tvivl.
Hun var bange for bjørnene og skulle hjem til et nyt job.
Hun talte åbent om at forlade ham.
Ifølge Treadwells dagbog kaldte Amie ham en tikkende bombe.
Men hun valgte uforståeligt nok at blive hos ham her i Grizzly Maze.
Treadwell ville normalt ikke være her så sent på året.
Da de nåede frem, så han, at hans bjørnevenner var gået i hi.
Skræmmende, ukendte, vilde bjørne fra andre områder var rykket ind.
Her havde de deres sidste lejr.
FÅ DAGE FØR HANS DØD
Lad mig fastslå, at det er farligt at bo i telt her.
Folk, der gør det her, bør have teltene ude, så bjørnene kan se dem.
Mit lejr er skjult. Det er den mest farlige måde at bo i telt på.
Jeg har levet længere med vilde bjørne og uden våben i moderne tid-
-end noget andet menneske på jorden.
Jeg har været sikker. Men hver dag, når jeg bevæger mig rundt i junglen-
-risikerer jeg at blive alvorligt skadet eller dræbt.
Jeg er taknemmelig for hvert minut, siden jeg fandt bjørnene her.
STEDET, HVOR HAN DØDE, SES I BAGGRUNDEN
Men I skal vide, at der ikke er noget andet sted i verden-
-der er mere farligt eller mere spændende end Grizzly Maze.
Hvis I prøver at gøre det, jeg gør her, så dør I.
De får ram på jer. Men jeg ved, hvordan man overlever.
Er jeg god? Det ved jeg ikke. Alle har noget, der er godt.
Jeg er anderledes. Jeg elsker bjørnene nok til at klare det.
Jeg er hård og sej nok-
-men mest af alt elsker jeg bjørnene nok til at overleve.
Jeg vil aldrig holde op med at komme her. Aldrig nogensinde.
Det her er mit liv. Det her er mit land.
I slutningen af redigeringen fik vi adgang til Treadwells sidste video.
Her filmede han muligvis sin morder.
Dræberbjørnen var en han, der flere år tidligere var blevet bedøvet.
De trak en tand ud og så, at han var 28 år, da angrebet fandt sted.
En gammel bjørn.
De mærkede ham også med en tatovering på læben.
De havde givet ham et nummer: 141.
Bjørn 141. Det er alt, vi ved om ham.
Er det her mon bjørn 141?
Det, der ligner leg, kan være desperation.
Så sent på året dykker bjørnen dybt ned for at få fat i lakserester-
-på bunden af søen.
Treadwell filmer bjørnen med en underlig ihærdighed.
Pludselig sker det her.
Prøver Amie at komme ud af billedet?
Ventede Treadwell til det sidste bånd med at inddrage hende i filmen?
Det plager mig, at i alle de bjørneansigter, Treadwell filmede-
-ser jeg intet slægtskab, ingen forståelse, ingen nåde.
Jeg ser kun naturens overvældende ligegyldighed.
Jeg tror ikke på en hemmelig bjørneverden.
Det tomme blik vidner kun om en halvsløv interesse for føde.
Men for Timothy Treadwell var denne bjørn en ven og en frelser.
Amie Huguenard skreg. Pludselig blev skrigene-
-meget intensive og højlydte.
Hun skreg virkelig så højt, hun overhovedet kunne.
De rædselsvækkende skrig blev afløst af Timothys stemme:
"Løb! Lad mig ligge! Løb væk!"
Timothy prøver med andre ord at redde hende, for han ved-
-at dette angreb vil koste ham livet. Han ved det.
Mit gæt er ud fra lydsporet, at bjørnen slap hans hoved-
-hvor jeg fandt store sår. Skalpen var revet af hovedet.
Men pludselig greb bjørnen fat i Timothys lår.
Så valgte Timothy meget beundringsværdigt-
-at prøve at redde mindst et liv.
Hvis han alligevel skulle dø, kunne han prøve at redde Amie.
Ekspeditionen er næsten slut, men jeg er her stadigvæk.
Jeg har været her i fire måneder, og det er ved at blæse op til orkan.
Bjørnene er på vej i hi. Arbejdet er fuldendt.
Jeg er ni kilo lettere, og mit tøj er i laser.
Jeg har knoklet. Jeg bløder, lever og dør for dem.
Jeg elsker dem. Jeg elsker det her.
Det er hårdt arbejde.
Men det er det eneste, jeg kan, og det eneste, jeg vil.
At passe på dyrene og naturen.
Han lader til at tøve med at gå ud af sit sidste billede.
Det er det eneste, jeg ved. Det eneste, jeg vil vide.
Treadwell er væk.
Diskussionen om, hvorvidt han havde ret, forsvinder i tågen.
Men hans optagelser er her stadig.
Mens vi ser dyrene i deres livsglæde og vildskab-
-tager en tanke form: Det er ikke så meget et kig på naturen-
-som det er et indblik i os selv og vores egen natur.
Det giver i mine øjne mere end noget andet mening til hans liv og død.
...og Treadwell er væk...