Text och översättning: RoS Royalties of Sweden
Jag är mitt ute i det vilda.
Bakom mig är Ed och Rowdy, två som inte blivit riktigt vuxna än.
De utmanar allt, inklusive mig. Det hänger på omgivningen.
Om jag visar rädsla, om jag retirerar.
Blir jag kanske skadad, kanske dödad.
Jag måste tro på mig själv om jag ska kunna stanna i det här området.
För en gångs skull finns det svaghet, de utnyttjar den, de gör slut på mig,-
- de kommer ta kåI på mig, de kommer hacka mig i bitar.
Jag är död.
Men jag fortsätter.
Fortsätter.
Oftast är jag en snäll krigare där ute.
Jag är oftast mjuk, som en blomma.
Jag... Jag är som en fluga på väggen.
lakttar, blandar mig inte i, inkräktar inte på något sätt.
Ibland är jag utmanad. Och i så fall,-
- måste den snälla krigaren, bli en samuraj.
Måste bli så,-
- formidabel.
Så orädd för döden.
Så stark.
Då vinner man.
Till och med björnarna tror att du är starkare.
I sinnet måste du vara starkare.
Om du ska kunna överleva i de här trakterna med en björn.
Ingen visste det. Ingen visste.
Att mitt liv står vid stupet till döden.
Och att dessa björnar, kan bitas, kan döda.
Och om jag är svag, faller jag.
Jag älskar dem. Jag kommer att skydda dem.
Jag dör för dem, men jag dör inte vid deras klor och trampdynor.
Jag slåss. Jag är stark. Jag är en av dem.
Jag blir... mästaren.
Men fortfarande en snäll krigare.
ÄIskar dig, Rowdy.
Ge det till mig.
Det är vad jag snackar om. Precis det jag pratar om.
Det är det jag snackar om.
Jag kan känna lukten av död på mina fingrar.
Alla dessa majestätiska djur filmades av Timothy Treadwell.
Som levde bland vilda björnar i tretton somrar.
Han åkte för att styra delar av Alaskas halvö.
Trodde att han behövdes där-
- för att skydda djuren och utbilda folket.
Under de senaste fem åren där ute.
Tog han med en videokamera.
Och filmade i över 100 timmar.
Vad Treadwell ämnade göra var att visa björnarna i deras naturliga tillvaro.
Jag blev själv filmad i vildmarken.
Jag upptäckte att bortom vildmarks filmen,-
- i hans sätt att visa var en lugn historia-
- om förvånande skönhet och djup.
Jag upptäckte en film av mänsklig hänryckning-
- och mörkaste inre förvirring.
Som om det var en önskan inom honom-
- att lämna mänsklighetens fångenskap-
- och bli vän med björnarna.
Treadwell sträckte ut sig, sökandes efter ett primitivt möte.
Men under tiden, korsade han en osynlig gräns.
Tillbaka och lek.
Gå tillbaka.
Tillbaka.
Det här är en björnmamma. Och det här är vad som händer med dem.
De jobbar tillsammans, och de blir verkligen starka.
Som du ser, jag är bara en liten bit bort.
Slappna av bara. Slappna av bara.
Han går sin väg nu.
Jag har nu bevisat för mig själv att, genom att hålla kvar min position vunnit respekt.
Det här är björnen Rowdy. Och han är bråkig.
Han blir större...
Jag har känt honom... Sen han var en liten prick för några år sen.
Han blir en stor pojke. Det går bra mellan oss.
Men det var en utmaning,-
- och man måste behålla lugnet vid en utmaning, i ögonblicket.
Gör du inte det, är du död.
De kan döda. De kan bita. De kan halshugga dig.
Ursäkta mig. Hej!
Hej!
Det är okej.
Jag vill inte vara i vägen.
Det är lugnt. Du bestämmer.
Fint jobb!
Han måste vara två meter hög, eller vad säger du?
Han är en stor björn!
En väldigt stor björn!
Hur som helst. Han är där borta.
Han är en stor björn!
Glädjen som Treadwell kände-
- förband honom omedelbart med barn.
I hans kampanj om att skapa medvetenhet,-
- nådde han tusentals skolbarn-
- som borde minnas hans otroliga sagor-
- som en höjdpunkt i deras skoltid.
Han tog sitt uppdrag så allvarligt-
- att han aldrig bad om något arvode.
Under tiden blev han en nationell kändis.
Timothy Treadwell är galen vad gäller grizzlybjörnar.
Hur galen? Ibland...
Det var som han blivit en stjärna-
- på grund av sin egen uppfinningsrikedom.
Jag är i närheten av björnar-
-24 timmar om dygnet i månader åt gången.
Det här är... galet. Det är knäppt.
De här är bland de farligaste djuren på jorden.
- Tja... - Och du vill-
- sätta dig själv i fara 24 timmar om dygnet?
Jag tror att de blivit missförstådda.
Hur ska jag kunna tror dig när du hela tiden riskerar att bli dödad,
att du inte säger: "Jag gjorde fel. Kan jag få ett vapen"?
Jag skulle aldrig döda en björn bara för att skydda mig själv.
Aldrig döda en björn i sitt hem.
En dag, när jag kom hem-
- och jag satt på min uteplats.
Min fru tittade på tv i sovrummet.
Hon skrek.
Jag trodde att hon hade ramlat eller så.
Jag kom in och hon satt på sängkanten-
- och tittade på teven.
Jag tittade på teven.
Och jag såg Timmys ansikte.
Jag hade inte hört något, eller sett på nyheterna ännu,-
- men jag visste när jag såg Timmys ansikte på tvn-
- och hörde min frus reaktion,-
- att det värsta hade hänt.
Ingen överraskning...
Men... Det värsta.
Jag trodde aldrig att jag skulle sörja för Timmy-
- som jag brukar med andra som har dött.
De känns döda.
Timmy känns inte död.
Det här är det sista fotot av Timothy Treadwell.
Det var taget i början av hans trettonde sommar-
- i Alaska.
Med honom är Amie Huguenard, som skulle dö vid hans sida.
Mannen som tog fotografiet är Willy Fulton,-
- en nära vän till Timmy.
Och piloten som skulle föra honom till denna avlägsna plats,-
- en halvö i Alaska.
Treadwell såg sig själv som bevakaren över dessa trakter-
- och kallade sig Prince Valiant.
Stridande mot de onda typer som vill björnarna ont.
Men hela det här området är ett federalt beskyddat reservat,-
- en del av nationalparken Katmai.
Det här stora slättlandet, kallade Treadwell "Helgedomen".
Här spenderade han den tidiga sommaren-
- innan han fortsatte ungefär två mil-
- till den här igenväxta platsen-
- som han kallade, "Grizzlylabyrinten",-
- där han skulle iaktta sensommarens laxvandring.
Det var här som Fulton skulle plocka upp honom.
Den sjätte oktober i fjol, precis här vid Kaflia sjön-
- skulle jag plocka upp Tim och Amie.
En typisk dag här ute. Regn, dimma, mycket blåsigt.
Det var ganska konstigt. Såg honom inte, hörde inget.
Inga saker på stranden eller något.
Jag knöt fast den, och började skrika.
"Tim! Amie!" Inget svar.
Jag såg en liten rörelse uppe på berget-
- så jag tänkte, det blåser, de kanske bara inte kunde höra mig.
Så jag gick upp i lägret-
- för att se vad som hände.
Och gick upp genom alla träd.
Det är en ganska bred väg upp till lägret.
Jag var nästan framme-
- och någonting kändes fel, det var någonting egendomlig.
Jag skrek utan att få svar. Så jag vände mig om-
- jag började gå nedför stigen i en ganska hög takt, antar jag.
Jag liksom... hankade mig fram.
Och när jag kom till den bredaste delen bland Alträden, precis här.
När jag var nära flygplanet. Så råkade jag bara vända mig om.
Jag vände mig om och tittade...
En ganska otäck björn som jag sett här förut-
- smyger sakta omkring, med huvudet ner.
Den elakaste saken kommer ut ur busken.
Så jag hoppade snabbt till flygplanet och lösgjorde det.
Lyfte, tog en titt över lägret.
När jag tittade ner såg jag människodelar.
Då visste jag att det var antingen Tim eller Amie där nere.
Och han bara åt det.
Och när jag... Så jag cirkulerade där uppe.
Kom riktigt lågt, och försökte skrämma honom.
Runt, runt i en cirkel. Varje gång jag åkte över där-
- började han äta snabbare och snabbare böjd över-
- revbenen.
Och i det ögonblicket...
Så insåg jag, "Wow!
Jag är ganska nära att bli uppäten" tänkte jag.
Det var som jag fått en Adrenalinspruta i mig.
Och min hals blev... Jag kunde inte andas.
Mitt ansikte domnade bort. Mina armar. Mina ben.
Då ringde jag tillbaka till-
- kontoret.
Och berättade vad som hänt, vad jag trodde hänt.
Och att vi behöver hjälpt här ute. Att vi hade problem.
Efter att parkskötarna kom, när jag visade vägen upp.
Samma stig som jag gick tidigare.
Vi kom ungefär hit, och vi bara stannade.
Vi stannade bara för att se oss omkring.
Precis då så skriker en kille med oss, "Björn!"
Alla vände sig om. Gevärspiporna kom över mitt huvud.
Och de började skjuta.
Jag duckade på grund av att jag inte hade fått något vapen.
Jag tittade upp. Och de sköt om och om igen.
När jag tittade upp efter att de slutat skjuta såg jag bara ett stort rökmoln.
Jag tittade upp, och björnen låg precis där.
De skrek åt mig, gå inte nära björnen!
Jag visste att han var död.
Han hade blivit skjuten överallt.
Han låg där livlös.
Och det är här... Där björnen...
Jag sa till dem, "Det här är björnen som dödade Tim. "
Det var samma björn som jag sett här nere.
Som tittade på mig bland buskarna.
Så jag visste att det var den. "Ja, det är han. "
Det visade sig vara björnen-
- och Tim fanns inuti.
Jag är här med Olie, den stora gamla björnen. Den stora gamla arga björnen.
Han körde nyss bort Cracker från flodområdet.
Det finns inte mycket fisk här.
Så ni förstår nog varför han vill ha kontroll över floden.
Han beter sig som den dominanta hanen.
Men faktum är, han är den enda hanen här, så han är den dominanta hanen.
Han är också... En sur björn.
Jag träffade honom på stigen häromdagen.
Jag tyckte synd om honom, han såg så liten ut, lite mager...
Och han sprang genast emot mig, förmodligen med avsikt att attackera.
Jag kan en björns språk.
Jag hade möjlighet att hindra honom från det, och jag mår bra.
Men hör här...
Det är den gamla björnen som slåss för överlevnad.
Han är också aggressiv.
Den som du måste akta dig för.
För de är björnar, vid lämpligt tillfälle...
för överlevnad, dödar och äter människor.
Kan Olie, den gamla björnen, döda och äta Timothy Treadwell?
Vad tror du, Olie? Om du visade svaghet nära honom-
- så åker du ner i hans strupe.
Här uppe på kullen hittade vi-
- vad som fanns kvar av Tims kropp... hans huvud och en bit av ryggraden.
Och vi hittade-
- en hand, en arm, klockan kvar på armen.
Jag minns klockan. Jävlar, jag minns klockan.
Och här är en kille-
- som brukade dyka naken i floden för att skrämma bort flygplanen.
Och här hittar jag hans arm och klocka på kullen.
Och här är allt som finns kvar av björnen som dödade honom.
Lite revben.
Björnen var skjuten, och sen uppäten-
- av andra björnar häromkring.
Tim skulle aldrig önskat att några björnar skulle ha dödats.
Även om de skulle ha dödat honom, så skulle...
Så skulle han vara glad om ingen hittade honom.
Att ingen hittade några kvarlevor. Att ingen hittade hans läger eller nåt.
Då skulle han vara helt nöjd.
Han levde verkligen på gränsen. Men han...
Han var lite smartare än vad alla trodde.
Han kom hit långt innan de hann i fatt honom.
I själva verket var björnen som dödade honom-
- en smutsig rutten björn som han ändå inte tyckte om.
Han vill bli vän med dem, men det hände aldrig.
Jag vill presentera dig inför en av nyckelrollerna i årets expedition.
Björnens namn är Grinchen.
Grinchen har börjat bli en av de-
- vanligaste björnarna här i Grizzlylabyrinten.
Grinchen är en hona på ungefär fem år.
Hej, Grinchen. Hej.
Hon har en lite aggressiv attityd.
Hej.
Om jag vänder mig för mycket, så biter hon mig. Det är okej. Hur mår du?
Hur mår du?
Så gör man inte. Så gör man inte!
Backa!
Gör det inte.
Det är okej. Jag älskar dig.
Jag älskar dig. Jag älskar dig.
Jag älskar dig. Jag är ledsen.
Jag heter Sam Egli.
Jag kallades in som helikopterpilot-
- för att hjälpa till med upprensningen efter Treadwell-tragedin förra vintern.
Jag var där den morgonen.
Fish & Game-tjänstemännen var där och undersökte-
- björnen som hade dödat honom.
Björnen var helt uppsprättad.
Det var en massa människor. Det var en massa kläder. Det var...
Vi drog bort fyra sopsäckar med människor-
- ur björnen.
Jag tror att Treadwell-
- menade väl, försökte att göra saker-
- för att hjälpa tillgången av björnar.
Men i min uppfattning, så betedde han sig som om han...
Arbetade med människor-
- som bar björnkostymer istället för vilda djur.
Björnar är stora och grymma-
- och de kommer utrustade för att döda och äta dig.
Det var det Treadwell bad om.
Han fick vad han bad om.
Enligt min åsikt, så fick han vad han förtjänade.
Tragedin med det hela var att han tog med sig tjejen.
Jag tror att den enda anledningen-
- att Treadwell klarade sig så länge i leken som han gjorde-
- var för att björnarna troligen tyckte att det var något fel på honom.
Som att han var utvecklingsstörd eller något.
Jag tror att björnen bestämde sig för att den dagen hade han-
- antingen fått nog av Tim Treadwell-
- eller att något klickade till i den björnens huvud-
- att, "Han kanske är god att äta. "
Enligt min åsikt, så tror jag att Treadwell tyckte-
- att de här björnarna var stora, skrämmande, ofarliga varelser-
- som han kunde gå fram till och klappa och sjunga för-
- och de skulle bli vänner. - Titta där!
Som barnen av världsalltet eller något annat konstigt.
Jag tror att han hade tappat siktet på vad som verkligen hände.
Han ville vara som björnen.
Kanske var det religiöst, men inte i den rätta förnuftets tro.
Jag tror kanske att han ville-
- mutera sig till ett vilddjur-
- som han skrev i sitt sista brev.
Det står, "Jag måste ömsesidigt mutera mig till ett vilddjur-
- för att klara av livet där ute. "
Jag tror att det är en religiös betydelse i det-
- i betydelsen av att förena sig så djupt att man inte längre är mänsklig.
Och det är en religiös upplevelse.
Här är ett annat exempel.
"De är många gånger då jag känner att döden är det bästa valet.
Mitt arbete skulle då tas mer på allvar-
- och möjligtvis göra mer skillnad än om jag levde. "
Jag tror att det var en sorts självmotsägelse för honom.
Han kände sig inte tillräckligt värdig för att få fram sitt budskap i bland.
Och så, måhända, i dramat av hans död-
- skulle hans budskap bli mer gripande och nå ut till fler människor.
Men han budskap väckte en massa debatter.
Familjen Gaede har samlat tusentals av arga brev.
Jag kan läsa några av...
Jag har valt ut tre av de här sarkastiska hatbreven.
De liknar resten.
"Stereotypisk miljöaktivist.
Så länge bidragen kommer-
- så suddas den omänskliga ekologi-tron ut och blir till ett ädelt ändamåI-
- och vem bryr sig då om verkligheten?"
Och föreställningen-
- att Timothy tjänade en massa pengar på det han gjorde-
- är fullständigt befängt, för att han var en av de fattigaste människor vi kände.
En annan.
"En björnkost består utav liberaler och Dems"
Som betyder demokrater.
"En björnkost består av liberaler, demokrater och galna miljöaktevister-
- som tror att den prickiga ugglan är den viktigaste saken i hela världen.
Vi behöver på något sätt drastiskt öka på antalet björnarna i Amerika-
- särskilt på sådana viktiga platser som Berkeley universitetet. "
Jag vill också stiga in här i hans försvar-
- inte som en ekolog, utan som en filmskapare.
Han fångade sådana underbara improviserade stunder.
Den sortens stunder som studioregissörer-
- med deras föreningsmanskap, aldrig skulle kunna drömma om.
Okej.
Vad gör du där uppe? Är det där du sitter?
Där. Spring.
Spring! Spring! Spring!
Kom igen! Kom igen!
Kom igen! Spring hem!
Kom igen!
Hej.
Hej, din lilla kämpe.
Hej. Hur mår du?
Du är en sådan bra kämpe.
Jag älskar dig. Jag älskar dig.
Gå dit, och vakta tältet.
Här är jag med en av mina favoritbjörnar. Det är herr Choklad.
Hej, herr Choklad.
Han är stjärnan för många människor runt om i landet:
Barn, folk, vuxna.
Och vi är här i Grizzly Helgedomen.
Men jag sammanfattar mitt arbete i Grizzly Helgedomen. Och varför det?
För att jag är på väg till Grizzlylabyrinten-
- där björnar inte har mänskligt skydd, utan hotas av människor.
Björnar så som, tant Melissa, Demon, Yxa, Downey och Tabitha.
Det är dags för mig att skydda dem.
Jag önskar att jag kunde ta med mig herr Choklad.
Du skulle vara ett bra försvar där.
Han har varit med mig i över ett decennium, och han har varit min vän.
Tack så mycket, herr Choklad. Vi syns igen nästa år.
Nej. Jag träffar honom igen i slutet av den här expeditionen.
Jag kommer hit och får vara med dig igen. Tillbaka till herr Choklad.
Men först, till den spännande och ofta farliga Grizzlylabyrinten.
Nu verkar scenen vara slut.
Men som filmskapare, så faller saker rakt ned i ens hand-
- saker du inte väntade dig, saker som du aldrig skulle drömt om.
Hej, Spirit.
Det är som en oförklarlig magi på en biograf.
Hej, Spirit.
Jag är här med Mr. Chocolate och räven Spirit.
Och här kommer en av våra valpar.
Här kommer en av våra valpar.
Hej.
Hej, Spirit.
Hej, Spirit. Hej, älskling.
Är på ingång.
Vad gör du med den där kepsen?
Vart ska kepsen?
Vem är det som stjäler kepsen?
Låt mig se den där. Jag vill ha den där kepsen.
Jösses, Ghost är elak.
Ghost, vad gör du med kepsen?
Ghost, den där kepsen är mycket viktigt!
Släpp den!
Förbannat!
Jag kan inte tro det.
Ghost!
Ghost, var är den jävla kepsen?
Den där kepsen är så viktig för den här resan.
Ghost, nu kommer du tillbaka med den där nedrans kepsen!
Om den ligger i håIan så kommer jag fan explodera.
Ghost, var är kepsen?
Det är inte okej att stjäla den.
Den är i håIan.
En av de saker jag har hört om Mr. Treadwell,-
- och man kan se det i många av hans filmer,-
- är att han visar en tendens på att vilja vara en björn.
Folk som jag har pratat med, som har träffat honom på fältet,-
- säger att han beter sig som en björn, att han grymtar åt dem.
Han beter sig precis som en björn när de blir överraskade.
Varför han gjorde så vet bara han. Ingen vet riktigt säkert.
Men när man spenderar mycket tid med björnar,-
- speciellt om man är på fältet med dem dag efter dag,-
- det är en lockande sång, en kallelse,-
- som gör att man vill komma in och vara mer i den världen.
För att det är en enklare värld.
Det är en underbar sak,-
- men det är faktiskt en bister värld.
Det är en annorlunda värld björnar lever i jämfört med oss.
Så det finns ett begär att komma in i den världen,-
- men verkligheten säger att vi inte kan för att de är annorlunda.
Skillnaden mellan björn och människa-
- har uppenbarligen alltid respekterats-
- av de infödda i Alaska.
Vi besökte chefen för Kodiaks Alutiiq Museum,-
- som nyligen fick en massa turister som var utan övervakning.
Någon ville ha den så mycket att denne skar bort tassen.
De stal den härifrån.
Det var lite tragiskt för oss eftersom vi har lånat den-
- och de bara kom och tog den.
Och hur ser du på Timothy Treadwells historia?
Jag ser det som något som både är...
Det är tragiskt för att...
- ja, han och hans flickvän dog-
- därför att han försökte vara en björn.
Han försökte vara som en björn och för oss här på ön så gör man inte det.
Man går inte in på deras revir.
När man är på deras område, så vet du att du är där.
Och när man är i närheten-
- måste man se till att de vet att du är där.
Du vet, så som han försökte vara en björn-
- skulle vara...
Jag vet inte. För mig så är det, det värsta sättet-
- att visa respektlöshet för björnar och vad de står för.
Men han försökte väl skydda dem?
Jag tror att han gjorde björnarna mer skada än...
När människor lever hos björnar så tror de att alla människor är pålitliga.
Där jag växte upp så undvek vi och björnarna varandra.
De är inte vana med oss.
Om jag ser på det från min kultur så gick Timothy Treadwell över en gräns-
- som vi har levt med i 7000 år.
Det är en osagd gräns, en okänd gräns.
Men när vi vet att vi har gått över den-
- så betalar vi priset.
Jag ber om ursäkt för,-
- att den här klockan fortfarande ligger i en bevispåse.
Hur som helst, jag vill att du ska ha den här klockan.
Jag tror att det är viktigt att du har den.
Du kände Timothy mycket länge.
Vad jag har förstått så bodde ni tillsammans i tre år.
Att du stod honom nära.
Ja, han var min pojkvän i tre år. Han var min chef.
Han har varit väldigt mycket för mig i tjugo år.
Jag förstår. Och det är anledningen till att han vill att du ska ha den här.
Den borde verkligen tillhöra dig.
Klockan går fortfarande.
Den har gått ända sedan jag tog emot den.
Man tog den från Timothys handled.
Där är den!
Den går fortfarande. Jag kan inte tro det.
Jag ska bära den.
Jag ska komma ihåg honom, jag ska komma ihåg Amie.
Vill du prata om Amie?
Amie var modig och stark.
Amie var min vän och hon var Timothys vän.
Hon var hans flickvän, men det viktigaste: Hon var hans vän.
Och jag tror att jag ska hedra deras val.
Jag ska respektera vad de gjorde och hur de gjorde det.
Och vara där ute och skydda björnar-
- och leva i det vilda.
Och leva sina liv till fullo.
De dog verkligen av det som de levde för.
Representerar Timothy.
Så fyller jag i resten. Det specifika numret.
- Där har vi det. - Där har vi det.
Det var allt. Jag kan inte tro det.
- Förhoppningsvis så håller den länge. - Det tror jag.
Så bra.
Det enda som finns kvar.
Tack, Franc.
Jewel Palovak,-
- du stod Timothy Treadwell mycket nära.
Känner du dig som en änka ibland?
Om jag känner mig som en änka?
Ja, i vissa fall så gör jag det.
Jag känner mig som en änka för att,-
- allt han hade, allt han jobbade för-
- har han lämnat till mig.
Jag var hans flickvän.
Jag var anställd hos honom.
Det var jag som räknade ut allt i sista minuten.
Du grundade också en stiftelse med honom.
Ja, det gjorde vi. Vi grundade Grizzly People,-
- vars uppgift var att skydda och bevara deras tillvaro världen över.
Treadwell, som hade en tendens att dras till kaos.
Grizzly People blev hans organiserade plattform,-
- och Jewel var hans medkämpe.
Jag träffade honom på en restaurang.
Vi jobbade båda på ett ställe, Gullivers.
Den serverade huvudsakligen revben. Den var stor och scenisk.
Timothy var galant, för att den hade ett tidstema...
Den var baserad på "Gullivers Resor".
Han hade en billig filthatt,-
- ett billigt förkläde och ett par knickers-
- och hans hår spretade ut.
Och jag är den engelska slinkan som serverar er ikväll.
Du måste blanda salladen med lodrät position,-
- du måste koka soppan och servera den till folket.
Jag hade sett Timothy, och han var rätt rolig.
Jag visste inte riktig vem han var.
Och en kväll var jag på dåligt humör.
Jag hade ett stort bord. En stor släkt som ville att jag-
- skulle göra det till deras bästa mat erfarenhet i sina liv.
Gör det stort. Gör en stor soppa, du vet. Använd modersmålet.
Där var mormödrar, bäbisar, frisyrer och kappor.
Så jag tänkte, "Vet du vad? Jag ska göra det stort för er.
Jag ska göra det riktigt stort. Ni kommer aldrig glömma denna födelsedag. "
Så, en av sakerna var att man skulle ta soppvagnen,-
- och du skulle tända den med gas så att soppan bubblar och kokar.
Du kunde känna lukten av läckerheten.
Och jag bestämde mig för att göra den riktigt stor.
Så jag fyllde på lite mer av tändvätskan-
- omkring polyester kläderna,-
- och jag missbedömde för soppan exploderade.
Människorna skrek, det brann överallt-
- Så jag blev kallad till kontoret inom några dagar.
Och vem ser jag då jag sätter mig ned inne på kontoret,-
- väntar som om du sitter i fängelse eller eller att du är i rektorns kontor?
Jag ser Timothy Treadwell.
Det var som, "Hej, hur är det? Jag vet att jag sett dig. Jag heter Jewel. "
Han sa, "Jag heter Tim. " Jag sa, "Vad är du inne för?"
Han sa, "Jag är inne för att ha gått komiskt i matsalen. "
Han sa, "Vad har du gjort?" Jag sa, "Jag satte eld på soppvagnen. "
Han sa, "Var det du?" Och du vet,-
- det var inte kärlek vid första ögonkastet, men det var absolut så att det pirrade.
Bara Timmy är bossen av alla rävar och björnar.
Du är härskaren.
Se på det ansiktet.
Hör du, tack för att du är min vän.
Det är så skönt. Känns det där skönt?
Vi patrullerar Grizzly Helgedomen tillsammans. Hur möttes vi?
Över ett decennium sedan. Han lämnade sina föräldrars sida,-
- kissade genast på mina skor, bajsade på mina kläder, så var det.
Han var min vän. Räven Timmy, japp. Och vi bevakar saker och ting.
Och han är bossen. Tar hand om allting.
Japp, japp. Han säger, "Jag älskar hur du kelar. "
Jag tror att en av sakerna som verkligen är viktig är att du kan se bandet-
- som framträtt mellan det här väldigt vilda djuret-
- och den här väldigt, ganska vilda personen.
Och man inser att han har denna underbara päls,-
- och människor försöker döda honom för den-
- med burfällor av ståI och grymma metoder för uppfödning.
Och andra människor fäller honom på hästar som sport.
Rävjakt. Vi vill få ett slut på detta.
Mellan räven Timmy, denna underbara räv, och mig, vi frågar allmänheten,-
- snälla sluta döda, och skada dessa rävar, och tortera dem.
Tycker du inte?
Om de visste hur underbar han var, och hur söt han var,-
- så skulle de aldrig skada honom.
Tack.
Timothy använde sin kamera som ett verktyg för att få ut sitt budskap.
Ibland var det väldigt skämtsamt.
Gör en till tagning här. Jag sabbade den förra. Föll nästan från klippan.
Jag är ett jävla rövhåI.
Bakom mig ligger Grizzly Helgedomen, där även,-
- gömd där nere bland träden någonstans, mitt läger ligger.
Jag måste förbli under antaget namn. Jag måste gömma mig för myndigheterna.
Jag måste gömma mig för folk som skulle skada mig.
Jag måste nu gömma mig från folk som söker efter mig-
- för att jag har blivit någon sorts,-
- jag vill inte säga berömdhet,-
- men de kommer till Alaska och hör om Treadwell i vildmarken-
- och de vill gå och hitta honom.
Nå, det kan de inte. Jag ligger gömd.
Ingen vet vart jag är. Inte ens jag vet vart jag är.
Det är rätt för jävligt.
Vi gör en väldigt kort tagning här.
Men som en filmmakare, var han metodisk.
- Skitsamma. - Repeterade ofta tagningarna 15 gånger.
En till mycket kort, utmärkt tagning.
Låt oss summera det. Nu kör vi. Det här kommer bli den jävligaste.
Bakom mig ligger Grizzly Helgedomen, och mitt läger ligger också gömd där nere.
För nu måste jag gömma mig för myndigheterna, från människor som skulle skada mig,-
- från folk som skulle söka upp mig för en story.
Djurens framtida hjälp från mig hänger på det.
Jag måste vara en kraft i vildmarken.
Med sig själv som den centrala figuren,-
- började han göra sin egen film,-
- någonting långt bortom naturfilm.
Jag ska göra ett antal tagningar.
Den här kallas "vilda Timmys Djungel Scener. "
Vi kommer att göra flera tagningar av varje.
Där jag gör det med snusnäsduken på, kanske en med snusnäsduken av.
Kanske två olikt färjade snusnäsdukar.
Några utan snusnäsduk,-
- några när jag håller i kameran.
Jag snavade liksom. Vi gör det igen.
Så grejen är den att det här kan klippas ihop till en show senare,-
- men vem vet vilket det blir, antingen den svarta snusnäsduken eller ingen alls.
Väldigt sällan den kamouflage färgade, men jag gillar kamouflage looken.
Båda kamerorna rullar. Båda kamerorna rullar. Båda kamerorna rullar!
Sexig grön snusnäsduk, kvällens sista tagning.
Jag är på väg till floden. Jag måste hämta vatten.
Och det är ett super-duper lågt tidvatten. Fullmåne inatt, och aktion.
I hans aktion film sätt,-
- insåg antagligen inte Treadwell-
- att skenbart innehållslösa stunder hade en underlig, hemlig skönhet.
Ibland framkallar bilderna sina egna liv,-
- deras egen mystiska stjärnstatus.
Starsky och Hutch. Över.
Förutom hans poser,-
- var kameran hans enda närvarande sällskap.
Det var hans instrument till att utforska vildmarken omkring honom,-
- men alltmer kom det att bli någonting mer.
Han började rannsaka sitt innersta väsen,-
- sina demoner, sina uppmuntranden.
Framför kameran åtog han sig en slags bekännelse.
Täckande diverse år,-
- följande prov illustrerar sökandet av sig själv.
Om det... Jag har ingen aning om det finns en Gud.
Men om det finns en Gud, så skulle Gud vara väldigt, väldigt... nöjd med mig.
Om han bara kunde se mig här, hur mycket jag älskar dem,-
- hur mycket jag avgudar dem, vilken respekt jag visar dem.
Hur jag är en av dem.
Och vilken betydelse det ger mig, fotografierna, videobanden.
Och bara det att det är gratis-
- till folket i hela världen.
Det är ett bra jobb. Jag mår bra av det. Jag själv mår bra av att göra det.
Och jag vill fortsätta. Jag hoppas verkligen att jag kan det.
Men om inte, en varning.
Jag kommer dö för dessa djur. Jag kommer dö för dessa djur. Jag kommer dö för dessa djur.
Tack så mycket för att ni låter mig göra detta.
Tack så mycket för dessa djur, för att jag får ett liv.
Jag hade inget liv. Nu har jag ett liv.
Nu så, nog om det.
Låt expeditionen fortsätta. Nu ska vi till räven Timmy.
Vi måste hitta Banjo. Han saknas!
Och det är min historia här,-
- för mig, Timothy Treadwell,-
- den vänliga krigaren.
Kan jag klara av det?
Jag försöker.
Okej, jodå, jag kan göra det.
Jodå. Varför inte? Varför inte?
Jag har kommit halvvägs.
Regeringen har gett mig allt de har. Så här långt.
Jag har stått upp emot det.
Jag har haft en olyckshändelse i båten, dog nästan. Jag har nästa fallit från en klippa.
Japp. Den farliga faktorn håller på att trappas upp i labyrinten.
Labyrinten är alltid farligast.
Gud, Jag vill inte bli skadad av en björn.
Jag vill inte det.
Jag kan inte förstå, varför inte tjejer vill vara med mig någon längre tid,-
- för jag har en väldigt trevlig personlighet.
Jag är rolig.
Jag är väldigt bra på... Det är inte tänkt att du ska säga det om du är kille.
Men jag vet att jag är. De vet att jag är.
Och...
Jag bråkar inte med dem, Jag är så passiv.
Lite lättmanipulerad!
Är det avtändande för tjejer, att vara lättmanipulerad?
Jag menar, det är inte så att jag är en fullkomligt snäll kille.
Jag är mycket rolig och jag har ett bra liv.
Jag vet inte vad det är frågan om.
Jag har alltid önskat att jag var bög. Det skulle ha varit mycket enklare.
Du vet? Du kan bara "bing-bing-bing. "
Bögar har inga problem. Jag menar, de går till offentlig toaletter och långtradarcaféer,-
- och har sex.
Det är liksom så lätt för dem och så.
Men vet du vad? Tyvärr, Timothy Treadwell är inte bög.
Jag älskar tjejer! Och tjejer...
Tjejer behöver mycket mer...
- behöver mycket mer, du vet,-
- finess och omtanke, och jag gillar det lite grann.
Men när det går åt helsike och du är ensam,-
är det som...
nå,-
- du vet, du kan inte komma tillbaka som du kan om du vore bög.
Jag är säker på att bögar också har problem,-
- men inte så mycket som en löjlig hetero kille vid namn Timothy Treadwell.
I alla fall, det är min berättelse. Det är min berättelse.
Jag älskar dig. Se på dig.
Du är den bästa lilla räv.
Men hur kom jag in i det här jobbet, Iris?
Har du någonsin hört berättelsen?
Jag hade problem. Jag hade problem. Jag drack mycket.
Visste du det? Du skulle inte ens veta vad det är.
Men jag drack så mycket-
- att jag antagligen skulle dö av det eller bryta mig loss från det.
Men ingenting, ingenting, Iris, kunde få mig ifrån... att sluta dricka.
Ingenting! Jag gick program. Jag försökte sluta själv.
Jag gjorde allt jag kunde för att försöka sluta dricka,-
- och sedan gjorde jag allt jag kunde för att dricka.
Och... det tog nästan död på mig-
- tills jag upptäckte detta björnarnas land-
- och insåg att de befann sig i sådan stor fara-
- att de behövde en som tog hand om dem, de behövde någon som såg efter dem.
Men ingen onykter person. Ingen person med problem.
Så jag lovade björnarna att om jag såg över dem,-
- skulle de då vilja hjälpa mig att bli en bättre person och-
- de har blivit en sådan inspirationskälla,-
- och att leva med rävarna också,-
- det gjorde jag, jag slutade dricka.
Det var ett mirakel. Det var absolut ett mirakel.
Och djuren var miraklet. Djuren var miraklet.
Jag bor här. Det är mycket farligt. Det är verkligen farligt.
Jag springer vilt med björnarna. Jag springer så vilt, så fritt,-
- som ett barn med dessa björnar.
Det är verkligen häftigt. Och det är mycket seriöst.
Jag är här ensam, och när du är alldeles ensam-
- så får du det ensamt.
Eller hur? Du får det rätt ensamt.
Åh, nej. Jag ska göra allt det här för det är tänkt att jag ska vara ensam.
Åh. Okej.
Den del av den mytiska personlighet som-
- Treadwell förvandlade sig till-
- krävde att han sågs alldeles ensam.
Han var mestadels ensam, men han tillbringade tid med kvinnor-
- som här skall förbli anonyma.
Sanningen är att Amie Huguenard-
- följt honom delar av hans två sista somrar.
Ett faktum som inte stämde med hans sedvana-
- som den ensamma beskyddare av grizzly björnarna.
Det är 26 juli, och jag har blivit avsläppt alldeles ensam här i Grizzly labyrinten.
Och det är alltid en sådan overklig känsla när flygplanet lyfter.
Och det sjunker inte riktigt in i dig hur ensam du är.
För de kommande två månader eller mer-
- kommer du att vara alldeles ensam i denna vilda vildmark,-
- denna djungel som björnarna har grävt tunnlar igenom.
Och det är Grizzlylabyrinten.
Det är 26 juli. Jag hoppas överleva-
- och att ha möjlighet att filma björnarnas hemliga värld.
Och så kommer september när människorna kanske kommer att skada dessa djur,-
- jag kommer se efter dem, jag kommer se till att de är trygga.
Det är så kusligt, trots allt, när det sjunker in,-
- hur ensam du är.
Amie Huguenard förblir ett stort frågetecken i denna film.
Hennes familj avböjde till att visa sig framför kameran,-
- och Amie förblir dold i Treadwells filmer.
I nära 100 timmar av hans film,-
- visar hon sig exakt två gånger.
Här när hon kliver av planet det året hon dog.
Vi ser aldrig hennes ansikte.
Här är det dolt av hennes händer och hår.
Hälsningar, Amerikas barn.
Den andra scenen som vi har visar inte heller hennes ansikte.
Hon förblir ett mysterium, beslöjad med ett myggnät,-
- dold, okänd.
Endast genom Treadwells dagböcker-
- vet vi att hon var rädd för björnar.
Den enda andra antydan på hennes närvaro-
- är de här bilderna av Treadwell.
Någon håller i kameran, och vi kan bara anta att-
- att det måste ha varit Amie som skötte den.
Timothy Treadwell och Amie Huguenards kvarlevor-
- kom i den här stora metallbehållaren.
Den innehöll plastsäckar.
En för Timothy, och en för Amie.
Jag menar, de är mänskliga varelser. Och frågan som jag ställer är först:
Vem är du, Timothy?
Vem är du, Amie? Och vad hände med er?
I Timothy och Amie fall, så var det kroppsdelar jag hade.
Bara synen av-
- kroppsdelar framför mina ögon-
- får mitt hjärta att hamra, får håret i nacken att resa sig.
Särskilt i kombination med innehållet av en band.
Ljudkassetten är Ijud delen av videokassetten.
Och när jag får höra av andra utredare-
- att deras skor var snyggt uppställda utanför tältet,-
- att locket var kvar på kameran-
- så den synliga delen inte kunde spelas in,-
- men bandet rullar så vi kan höra Ijudet av att Amie skriker-
- och Timothys jämmer,-
- säger mig att denna händelse skedde väldigt, väldigt snabbt,-
- plötsligt och oväntat.
Jag kan tydligt höra henne skrika, "Sluta" och "Gå härifrån. "
Kanske "Spring härifrån. " Det är mycket bakgrundsljud.
Timothy jämrar sig.
Och jag hör att Amie slår med en stekpanna på björnens huvud.
Och Timothy säger, "Spring härifrån. Låt det vara!
Spring härifrån. Spring, Amie. Spring härifrån. "
Amie hade en stor övertygelse.
Hon hade en stor övertygelse i det här förhållandet. Det vet vi.
Fast i det förflutna, var hon mer tillbakadragande.
Hon gick inte så nära björnarna som Timothy gjorde.
Hon var försiktigare.
Hur som helst, jag vet, att i dödsögonblicket,-
- när någon efter bästa förmåga försöker-
- vara trogen, hålla sig fast i en situation,-
- att vara lojal, om någon kan säga det, till Timothy,-
- hon stannade där, och hon stred med Timothy.
Hon sprang inte sin väg.
Amie, vet vi, gjorde motstånd i ungefär sex minuter.
Amie stannade med sin älskare,-
- med hennes partner, med hennes vän,-
- och med björnen.
Slutligen stannade hon med björnen i denna situation.
Det här är Timothys kamera.
Under den dödliga attacken,-
- fanns ingen tid att ta bort linsskyddet.
Jewel Palovak tillät mig att lyssna på Ijudet.
Jag hör regn, och jag hör Amie,-
- "Stick härifrån! Stick härifrån! Gå härifrån!"
Kan du stänga av den?
Jewel, du borde aldrig lyssna på det här.
Jag vet, Werner. Jag ska aldrig göra det.
Och du borde aldrig titta på bilderna jag såg hos rättsläkaren.
- Jag ska aldrig titta på dem. - Ja.
De sade att det var grymt.
Nu vet du varför ingen kommer att lyssna på det.
Jag tycker inte att du borde behålla det. Du borde förstöra det.
- Ja. - Jag tycker att du borde göra det.
Okej.
Eftersom det kommer att vara den vita elefanten i rummet hela ditt liv.
Jag befinner mig på platsen där striden utspelade sig.
Det ser ut som om traktorer rivit upp marken,-
- skrapat den, plogat den, kastat omkring den.
Det är päls överallt, och närmast kameran avföring.
Mitt i den våIdsamma striden, så upprörande-
- att Sergeant Brown gick till toaletten,-
- gjorde en tvåa under striden.
Extremt känslomässig, extremt kraftfull.
Och ändå, gick båda björnarna in i strävan efter Saturnus,-
- inklusive Mickey, den som verkar ha fått större skador-
- i striden mellan Sergeant Brown och Mickey-
- för rätten att försöka vinna Saturnus, drottningen av Grizzly Helgedomen.
Fantastisk.
Åh, Mickey, jag älskar dig. Och Mickey är är nu den björn som är närmast Saturnus.
Tillbaka likt en häst i en tävling som inte ger upp.
Vi älskar den björnen. Mickey! Vi älskar honom! Vi älskar honom.
Men, Mickey, jag har gått nedför den vägen.
Du får inte alltid den tjej du vill ha. Låt mig berätta för dig.
Det går inte alltid vägen.
Hör du, han är ute efter mitt eget hjärta.
Han ger inte upp, även när det verkar svårt.
Då så, älskar dig, Mickey. ÄIskar dig, Mickey.
Jag vill bara diskutera striden med björnen Mickey nu.
Han är alldeles intill mig här i Grizzly Helgedomen.
Saturnus till kamerans vänstra sida.
Mick, du underskattade Sergeant Brown. Du gick in för huvudet.
Det verkade som han låtsades ligga i underläge och inte var så tuff.
Och när du sprang in i honom,-
- jäklar, han visade sig vara en riktigt tuff björn,-
- en väldigt tuff björn.
Jag var så rädd, jag fick nästan ont i magen av att se dig slåss.
Sedan när han slog ner dig och du låg där på ryggen,-
- det var hemskt, det var hemskt!
Jag garanterar inte någon tjej. Jag säger dig nu.
Jag garanterar inte någon tjej, men...
Nå, Jag har haft mina problem med tjejer. ja, ja.
Och jag ska berätta någonting. Om Saturnus var en kvinnlig människa-
- kan jag bara se hur vacker hon är som björn.
Jag har alltid kallar henne Michelle Pfeiffer av björnarna här ute.
Då så, ligg där du. Jag ska sticka med din flickvän.
Spöa mig inte på grund av det.
Jag är cool, Jag är cool. Jag inger respekt.
Det går dåligt för mig med mänskliga tjejer,
men inte så dåligt att jag måste stöta på björnar ännu.
Okej? Okej.
I hans dagböcker,-
- så talar Treadwell ofta om den mänskliga världen som någonting främmande.
Han gjorde en klar åtskillnad mellan björnarnas och människornas värld-
- som flyttades längre och längre ifrån varandra,-
- i den vilda, urtida naturen var där han verkligen kände sig som hemma.
Vi utforskade glaciären i utmarkerna av hans Grizzly Helgedom.
Den här gigantiska massan av is och avgrunder-
- avskilde Treadwell från världen där ute.
Och mer därtill, det verkar som om det här landskapet i kaos-
- är en avbild av hans själ.
Långt där borta i hans bukt och tältplats-
- där han stred med sina demoner.
Vad drev Timothy in i det vilda?
Vi besökte hans föräldrar i Florida.
Timothy växte upp med fyra syskon i Long Island-
- i en stabil medelklass familj-
- där fadern arbetade som förman i ett konstruktionsteam-
- för ett telefonbolag.
Det måste ha varit en stark längtan att fly-
- från säkerheten av hans skyddande omgivning.
Jag var rörd över att bland alla minnen i huset,-
- så håller modern fast vid Timothys favorit nalle.
Den här har varit till Alaska många gånger.
Jag är säker på att han älskade den till slutet, vet du?
Det är bara... hans leksak från barndomen.
Tims barndom pekade inte mot någonting märkvärdig.
En normal vardaglig kille.
Aldrig några problem i skolan. Alltid en bra elev.
Inte en "A" elev, en "B" elev.
Och kom bra överens med barn och djur.
Han och jag var extremt förenade med djuren i huset.
Mer än någon annan tror jag.
Den här ekorren vid namn Willie-
- kom att bli Timothys bästa vän.
Nallebjörnar betydde mycket för honom.
Han verkade utvecklas till en vanlig amerikansk pojke, stilig,-
- atletisk, mycket lovande.
Han var överlägsen i sin högskolas sim team.
Han började vid Bradley University på ett dyk stipendium.
Jag tror att han började dricka där och ha,-
- du vet, umgås med fel personer.
Sedan gjorde han illa ryggen. Och det slutade med att han-
- förlorade sitt stipendium och åkte hem.
Han gjorde ett försök att röka marijuana i huset.
Ja, det gjorde han.
Men jag satte stopp för det.
Men uppenbarligen gjorde han det någon annan stans, så...
Han ville verkligen ha en ny start, en fräsch start.
Så när han åkte till Kalifornien, var han 19 eller 20.
Han var inte en ung 15 eller 16-åring. Han var myndig.
Han hade skaffat ett jobb för att tjäna pengar på Queen Mary.
Han anlitade en agent.
Han ändrade sitt namn till Treadwell för att vara teatralisk.
Och det var ett familjenamn.
Jag vet att han gick på-
- Love Connection med Chuck Woolery.
Jag tror att han gick på en annan föreställning.
Det var löften som aldrig blev besannade.
Och han testade som skådespelare-
- för att få bartender jobbet i Cheers.
Och han skyllde på att han kom i andra hand efter Woody Harrelson.
Hur nära det var? Jag vet inte.
Men det var det som verkligen krossade honom.
Att han inte fick det där jobbet i Cheers.
Det knäckte honom.
Timmy brukade kroppssurfa här ute.
Han hade en surfbräda med Unionsflaggan på den.
Och han var totalt orädd.
Det otroliga med Timmy var att...
Han hade denna Prins Valiant frisyr.
Och han kunde surfa och gå under vatten,-
- och ändå såg man inte att han hade börjat tappa håret.
Det var det otroligaste jag sett.
Det spelade ingen roll hur tufft han surfade,-
- man såg aldrig hans panna.
Jag vet inte hur han gjorde det.
Hur ser håret ut?
Vid en punkt i Timmys liv,-
- tog han nästan en dödlig överdos.
Jag vet inte hur han överlevde det.
Han var en tuff kille.
Men jag tror att det väckte honom.
Efter det letade han efter en annan image.
Jag antar att det var då han kom på-
- vart han kom ifrån och hans härliga brytning.
Jag ifrågasatte det aldrig.
Treadwells behov att hitta en ny image för sig själv-
- ledde honom till genomtänkta lögner.
Han hävdade att han var ett föräldralöst barn från Australien,-
- och tog även reda på detaljer om en liten by i Australiens utmarker-
- för att låta övertygande.
Hans brytning, förblev misstänkt.
Det lät nästan mer som Kennedy-esque än från Australien.
Efter Timmys död,-
- sade folk, "nå, känner du dig inte förråd över att han gjorde det?
Att han inte berättade sanningen om sin brytning och sitt ursprung?"
Det störde mig aldrig.
Timmy roade alltid mig.
Det finns ett gammalt ordspråk på gården,-
- "Om det inte skrämmer korna, vem bryr sig?"
Nå, jag tror inte att Timmy någonsin skrämde korna,-
- så vem bryr sig?
Han var bekymrad. Jag menar, det...
En gång gick han till en doktor.
De ville sätta honom på någon sorts antidepressivt eller något-
- för att hålla humöret, för att hans humör var så upp och ner.
Han började ta det för ett tag, och sedan så slutade han.
Han sade, "Jag var tvungen att sluta. " Jag sade, "varför?"
Han sade, "Eftersom jag inte kan sluta. Jag kan inte ligga i mitten.
Jag måste ligga högt och lågt.
Det är en del av mitt liv, det är en del av min personlighet. "
Han hade definitivt en mörk sida.
Han var inblandad i droger som får dig att bli inblandad med dåligt folk, folk med vapen.
Timothy hade alltid en känsla för sin egen rättvisa.
Så han försatte sig i mycket, i mycket bekymmer.
Jag tror att...
Hur farligt?
Hur farligt? Jag menar...
Jag tror aldrig att... Han skulle aldrig kunnat döda någon.
Han tyglade det alltid. En sak som han gjorde emellanåt-
- som verkar så bisarr nu, men det är...
Vi skulle gå, när han bodde i dalen, till Van Nuys domstol.
vi skulle se när brottslingar blev dömda.
Vi skulle se när folk fick sina straff.
Och jag tror att vi gjorde det... Jag gjorde det bara för överraskningen,-
- och för att det var någonting jag aldrig hade gjort.
Men han gjorde det, tror jag, för att påminna honom att-
- om han stack till det mörka stället, hur hans liv skulle bli.
Jag är förälskade i mina vänner djuren.
Jag är förälskade i mina vänner djuren! Förälskade i mina vänner djuren.
Jag är väldigt, väldigt bekymrad.
Det är väldigt känslomässigt.
Det är antagligen inte coolt att ens se ut så här.
Jag är så förälskade i dem, och de är så överkörda, det suger verkligen.
Vet du att du är stjärnan för alla barnen.
De älskar dig. Och jag älskar dig så mycket, och tack ska du ha.
Tack för att du är min vän.
Är inte detta... så sorgligt?
Det här är en humla.
Som sprider sitt arbete-
- med att göra den där pollen saken på den här rallarrosen.
Och det är bara... Det rör mig bara jättemycket.
Den gjorde sin plikt, den flög omkring.
Arbetade flitig som ett bi, och den dog där.
Den är underbar, det är rorgligt, det är tragiskt.
Jag älskar den där humlan.
Humlan rörde sig.
Slumrade den?
Där är ditt bajs.
Den kom bara ut ur hennes rumpa.
Jag kan känna det.
Jag kan känna bajset.
Det är varmt. Det kom just från hennes rumpa.
Det var just inuti henne.
Min tjej.
Jag rör vid det.
Det är hennes bajs. Det är Wendys bajs.
Jag vet att det kan verka konstigt att jag rörde hennes bajs, men det var inuti henne.
Det är vad... Det är hennes liv!
Det är hon! Och hon är så dyrbar för mig.
Hon gav mig Downey. Downey är... Jag avgudar Downey.
Allting med dem är perfekt.
Perfektion hörde till björnarna.
Men ibland, så kom Treadwell ansikte mot ansikte-
- med den bistra verkligheten av den vilda naturen.
Det passade inte in i hans känslosamma synsätt-
- att allting här ute var gott,-
- och världen i balans och harmoni.
Hannar dödar ibland ungarna för att hindra honorna from att producera mjölk,-
- och således få dem redo för parning igen.
Åh, Gud!
Jag älskar dig.
Jag älskar dig och jag-
- förstår inte.
Det är en smärtsam värld.
Här har jag och Treadwell olika uppfattningar.
Han verkar ignorera det faktum att det finns rovdjur i naturen.
Jag tror inte att den vanliga nämnaren i världen är harmoni,-
- utan kaos, fientlighet och mord.
Han vandrade för långt ifrån lyan.
Och vargarna som jag hörde yla igår kväll,-
- skrikandes i extas,-
- det var slutet för en av ungarna.
Denna expedition 2001 har tagit en sorglig vändning,-
- men det är en verklig vändning.
Och jag sörjer denna underbara rävunges död.
Hejdå, lilla räv.
Stick från hans öga, din jäkla fluga!
Gör det inte när jag är i närheten. Ha lite respekt, din jävel.
Det mest upprörande för honom-
- var att hitta skallen av en ung björn.
Sommaren 2000 kom en utbredd torka.
Floden var så låg att det inte fanns någon lax i veckor,-
- och svältande björnar åt helt enkelt sina egna.
Det har bara gått fem, inte ens sex dagar sedan ungen dog.
Och det här är det enda som finns kvar av den lilla.
Det är allt! Det finns inget annat kvar.
De har ätit allting.
Det är så sorgligt. Hon var så söt.
Fen dagar och allt som finns kvar är en skalle.
Detta framkallade desperata ingripanden.
Det är fisk uppradade runtomkring för att göra ett försök.
Och nu har de ett bra själ att starta för jag har byggt en korridor åt dem.
Låt oss titta på det. Vad jag har gjort är... Titta.
Jag har konstruerat en startbana åt dem, en navigationsled.
När ingripanden i naturen inte var tillräckligt,-
- var han tvungen att åberopa högre krafter.
Åh, live TV. Live på band.
Okej, så här ligger det till. Dra ned den här en liten bit.
Det är 20 september.
Det är år 2000. Det är Expedition 2000.
Det har inte varit något betydande regn i nästan två månader.
Det har inte varit någon fisk sedan runt 2 eller 3 augusti.
Men får nu vårt första regn, men det har just minskat.
Vi behöver minst 5 centimeter, till och med 7,5 centimeter regn.
Under de senaste två timmarna är vi uppe i lite över en halv centimeter.
Det är inte tillräckligt. Vi behöver mer. Vi behöver mer regn!
Downey är hungrig! Tabitha är hungrig!
Melissa äter sina ungar.
Jag är som en jävla nöt. Vi måste ha lite regn.
Jag är ingen religiös kille. Nej.
Men jag säger till er, Jag är bara förbannad därför...
Det verkar bara inte rätt. Det verkar bara inte rätt.
Jag vet att det bara är väder och sånt, och det är...
Jag vet inte vad variablerna är.
Men vi måste ha lite jävla regn!
Så om det finns en gud, Downey behöver äta!
Släng det på oss. Gör oss illa!
Kom igen!
Tänk regn.
Bara en liten dusch på en gång. Vad för sorts jäkla... Kom igen!
Ta det här igen.
Gör mig inte väldigt, väldigt glad.
Jag vill ha regn. Jag vill, om det finns en gud, att sparka några arslen här nere.
Låt oss få lite vatten!
Jesus, grabben! Låt oss få lite vatten!
Kristus eller Allah-
- eller Hindu flytande grej,-
- låt oss få lite jävla vatten till dessa djur!
Det är nu 21 September, torsdag år 2000. Expedition 2000.
Jag är herrens enkla tjänare.
Jag är Allahs lärjunge.
Jag är den där flytande sakens anfallande kille.
Det har uppstått ett mirakel här. Det har absolut uppstått ett mirakel här.
Det har regnat 4,2 centimeter idag.
Vi har över 5 centimeter nu i stormen, och det slutar inte.
Det kan komma 7,5 centimeter.
Det gick från att sippra till att flöda. Och det är otroligt.
Och vi har en riktigt, riktigt stor möjlighet-
- till att få fisk till djuren.
Och vad som är ännu mer mirakulöst,-
- enligt min radio, så regnar det inte mycket-
- på något annat ställe förutom här omkring.
Oops.
Nå, det är nu efter 2:00 den 4 oktober.
Och tältet har sjunkit ihop på grund av stormen.
Jag är fortfarande här med min lilla nallebjörn, björnen Tabitha.
Och jag tror att stormen verkligen minskat lite, men-
- på dess kurs att växa sig starkare, så krossade den väggen och böjde pinnarna.
Och du kan inte göra så mycket åt det eftersom när det väl blivit det,-
- så förblir de böjda och du är körd och allt det där.
Det här är mitt liv. Det här är vad jag gör.
Och jag... Jag älskar det. Jag älskar det.
Till och med det här, jag älskar det.
Mitt tält krossades. jag älskar det. Det är patetiskt, men jag älskar det.
Hallå, hallå, hallå
Är du rädd, lilla björn?
Stormen kommer att fortsätta och fortsätta.
Det ser inte ut som om jag kommer ut härifrån på en vecka eller så.
Åh, se på det här. Jag ställde upp mitt stativ för att hålla tältet uppe.
Jag satte en påle där, så nu har jag ett tält. Det är en ganska bra idé va?
Aha! Ganska bra för mig.
Vi har omkring 35,000 bruna grizzlybjörnar här i Alaska.
Vad vi kan säga, är att det är en sund population, det är en stabil population.
Självklart, så måste du vara försiktig med björnar eftersom de har unika behov,-
- speciellt grizzlybjörnar.
De behöver stora områden. De har låg befruktbarhets takt.
Du måste vara försiktig på det sätt du utnyttjar dessa djur.
Björnjakt, som ett exempel,-
- är en viktig syn på ekonomin.
34.500.000 kronor spenderas på björnjakt.
Här på Kodiak ön finns det ca. 3000 björnar.
Varje år tar vi cirka 160 stycken.
Enligt våra forskningar, kom vi fram till att man kan ta 6% av dem-
- och fortfarande ha en grupp välmående björnar.
Och tjuvjakt?
Tjuvjakt är inte nåt stort bekymmer häromkring-
- som i Ryssland, som exempel, och några andra länder...
Det inträffar en del tjuvjakt för gallblåsan.
Eller vissa björnar blir dödade för egen del,-
- för att människor inte gillar dem eller så är de rädda för dem.
Men för det mesta, här på Kodiak och på Alaskas halvö-
- har det varit väldigt ovanligt de senaste tjugo åren.
Trots statistikerna,
så blev Treadwell väldigt paranoid-
- om sin fiende, tjuvskytten.
Och det är September, nära oktober.
Det är den tiden på året tjuvskyttarna dyker upp.
Det är dags för mig att hoppa i min gerrilla-stil kamouflage klädsel.
Downey känner fortfarande igen mig när jag talar. Visst?
Ja, jag är den stora galna killen... eller den magra galna killen-
- med kamouflageklädsel.
De är beväpnade med pepparspray och stenar.
I alla hans filmer under åren...
...så är det här Treadwells närmaste möte med en inkräktare.
Jag tror att guiden är personen med kameran.
Den stora kameran på stativet. Där är en fin närbild av honom.
Det är han som kastade sten på björnen Freckles.
Quincy.
De kastar stenar på honom.
De kastar sten på min Quincy.
De ska stena honom, och sedan fotografera honom.
Det är det!
Nu räcker det!
Det är... Jag kan... De träffade Quincy.
Jag vill inte visa mig för dem.
Jag presenterar det här som Söndag, den första Augusti.
Klockan är 16:35 och 18 sekunder denna dag.
Det är svårt att säga, men det är en slags varning.
Och den vill göra mig förbannad.
"Hej, Timothy. Träffar dig sommaren 2001."
Det står inte, "Hej, Timothy. Vi ska fan döda dig. "
Det står inte, "Hej, Timothy. Du är fan död och vi ska hacka av dina ben.
Hej, Timothy, dra åt skogen. "
Det står bara, "Vi träffas sommaren 2001."
Men det är en slags varning.
Det är något sorts "ha ha".
Det verkar inte vänligt.
Tja, det är lite värre här.
Varningen, "Hej, Timothy. Vi träffas sommaren 2001."
Nu hittade jag den stora stapeln med stenar, ni vet, ansträng er lite.
Vi kallar inte det här för byggnaden av en pyramid.
Men vi kallar det för lite problem.
Nu, ska jag gå tillbaka. Jag ska föra er tillbaka hit.
Genom mitt läger. Vi går här. Genväg.
Här är...
Här var skylten, här. Var mitt tält är.
Och sedan går vi dit mina björnsäkra tunnor ska vara.
Och vi hittar staplade stenblock här...
Staplade stenbock-
- och ett glatt ansikte, oförglömligt målat i stenen som-
- typ, tittar på mig.
Mycket, mycket skrämmande, va?
Vem det än var som gjorde det...
...visste vad han gjorde.
Det är en varning.
Och saken är den, det är bättre än en varning, än...
Det är bättre än, "Du är dödsdömd".
Det är läskigt!
Det är Freddy Krueger läskigt.
Det var besökare hela tiden.
Men för Treadwell, var de bara inkräktare.
Ett hot mot det han ansåg vara sin ed.
Till och med parkförvaltningen blev en fiende-
- på grund av dess begränsningar.
Jag har bestämt mig för att bryta mot en federal regel-
- som påstår att jag måste slå läger 1.6 km...
Varje vecka så måste jag flytta 1.6 km efter att jag har stannat i sju dagar.
Om jag skulle göra det-
- så skulle jag inte kunna studera björnarna, inte kunna skydda dem.
Jag skulle vara tvungen att flytta mig ut från bukten för att komma 1.6 km utanför.
Därför så har jag bestämt mig för att protestera mot Amerikas regering-
- och skydda dessa björnar, och stanna här...
För att komma undan regeln att inte ha ett läger permanent på en plats-
- så måste han maskera och gömma sitt tält för parkförvaltningen.
Men inte bara det, utan han bröt ständigt-
- mot en annan väldigt förnuftig parkregel:
Att man måste hålla sig åtminstone 90 meter från björnarna.
Ding.
Hej. Gå tillbaka till din kompis. Gå tillbaka till din kompis.
Det är okej.
Du är väldigt nära. Du är väldigt nära.
Hej. Hej, på dig!
Parkens begränsningar gjorde honom alltmer irriterad.
Tja, vi är inne på hösten nu. Expedition 2001 når sitt slut.
Björnarna är säkra när de går i ide.
Rävarna gömmer sig i skogarna-
- säkra från människor som skulle kunna skada dem.
Det har varit en fantastisk säsong. Det har varit svårt också.
Jag kom, jag hjälpte och jag skyddade och studerade.
Och jag lovar, jag kommer tillbaka.
Mitt hår.
Expedition 2001 når sitt slut för Grizzly People, för mig, Timothy Treadwell.
Jag kom hit och skyddade djuren så gott jag kunde.
I själva verket, så är jag det enda skyddet åt djuren här.
Regeringen flyger hit totalt två gånger och stannar i två månader.
Hur vågar de! Hur vågar de utmana mig!
Hur vågar de att smutskasta mig med deras kampanjer!
Hur vågar de, när de inte ens ser efter dessa djur-
- och jag kommer hit i fred och kärlek-
- neutral respekt.
Jag kommer att fortsätta med det här. Jag kommer att bekämpa dem.
Jag kommer att vara en Amerikansk oliktänkande om jag nu måste.
Det är en patriotisk tid som pågår nu-
- men så länge den här jävla regeringen är inblandad-
- fan ta er, jävla parkförvaltning!
Nu går Treadwell över en gräns med parkförvaltningen-
- som vi aldrig kommer att göra.
Han attackerar personerna som han har arbetat för i 13 år.
Jag ska slå er era djävlar! Jag skyddade djuren!
Jag gjorde det! Dra åt helvete!
Djur regerar. Timothy erövrade.
Dra åt helvete, parkförvaltning!
Okej.
Det är tydligt för mig att parkförvaltningen-
- inte är Tredwells riktiga fiende.
Det är en större, mer oförsonlig fiende där ute:
Människornas värld och civilisation.
"Åh, Timothy, jag börjar få en dålig känsla om dig. "
Han har bara hån och förakt för det.
"Jag såg dig på David Letterman. Du är rätt så underhållande. "
Hans raseri är nästan glödande, artistisk.
Skådespelaren i hans film har tagit över istället för filmskaparen.
Jag har sett sådan här dårskap förut i fotosättningar.
Men Treadwell är inte en skådespelare i motsats till en regissör eller en producent.
Han bekämpar civilisationen.
Det är den samma civilisation som kastade ut Thoreau från Walden-
- och John Muir ut i det vilda.
Djur regerar.
Okej. Det är mina lyckliga saker.
Låt oss ta några fina tagningar nu.
Åh, blev jag arg nu! Fan ta dem, eller hur?
De ser inte efter de här djuren. De bryr sig inte om de här djuren.
Allt de vill göra är att härja med folk som mig.
Det är fantastiskt. Låt fiskarna skjuta djuren för helvete.
Låt de djävla tjuvskyttarna komma hit.
Låt det djävla reklamfolket jävlas med dem-
- med deras djävla kameror och turister.
Men vi ska härja med Timothy Treadwell-
- för att han älskar djur och undervisar barn gratis.
Nu åker vi. Vi gör det. Det är det vi ska göra.
Knulla dem. Knulla dem. Jag slår er, era jävlar. Jag slår er.
Jag slår dig, så far åt helvete!
Jag slår dig. Jag slår dig.
Jag är vinnaren. Jag är den jävla vinnaren.
Jag slår er. Jag slår era jävla arslen.
Jävla förlorare! Jävla nollor!
Fan!
Jävla skitar!
2001 års expedition är snart slut.
Björnarna går till sina iden, rävarna gömmer sig i skogen.
Jag kom hit. Jag studerade dem. Jag skyddade dem.
Och jag lovar dig, jag lovar Grizzly People, jag kommer tillbaka.
Och jag tackar djuren för att de höll mig säker och inspirerade mig.
Jag tackar dem så mycket.
Hejdå.
Det här är min favorit.
Detta är min cowboy.
Alltid klädd i svart. Har alltid solglasögon.
Och alltid en snusnäsduk.
Jag saknar dig så.
Han var mycket nära mitt hjärta.
Mycket nära mitt hjärta.
Mitt hjärta är sårat varje dag för honom.
Han var en bra vän.
Jag hade känt honom i 13 år.
Och han var en bra vän.
Han var en avlägsen vän på vintern-
- och en nära vän på sommaren.
Och jag hjälpte honom att göra ganska många saker här.
Han kom alltid tillbaka.
Jag var som hans förtrogna här.
Jag saknar honom.
Jag saknar hans... bångstyriga personlighet-
- och hans sällskapliga... hans hjärta,-
- alltihopa med honom tror jag.
Kathleen Parker bevarar fortfarande-
- lite av Timothy Treadwells aska.
Hon insisterar på att hon bara var en platonisk vän.
Hon förvarade hans utrustning i källaren under vintern.
Han skulle bege sig till vildmarken från hennes hus.
När han åkte, så sa han i dörren,-
- han sa, "jag älskar dig. "
Han sa, "Det här ska bli mitt bästa år av dem alla där ute. "
Och han sa, "Om jag inte kommer tillbaka,-
- det är vad jag vill, det är denna väg jag vill gå. "
Hans sista läger var precis på höger sida av denna sluttning.
Där nere är det... slutet av dessa träd.
Detta är hans aska.
Lite kvar för att jag ska sprida ut det.
Och lite björnhår, päls.
Och lite ogräs. Vad är det mer här i?
Det är lite lupin, och lite iris.
- Det är, jag tror... - Var fick du tag på björnpälsen?
- Vi hittade det på marken. - Coolt. Coolt.
Var är vi?
Vi är på lägerplatsen där Timothy senast campade.
Inte där han dödades. Men här i Hallo Bay.
Och, Willie, du kan... för du tog hit honom.
Hans sista lägerplats var bland de där träden.
Han campade där för att han var mellan två rävlyor.
Jag skulle ha varit i det lägret.
Rävarna skulle ha gått förbi tältet, rakt ner i deras lya.
Jag tror det är den största orsaken till att han campade här.
Okej, Timothy.
Jag älskar dig.
Vila i frid.
Vila i frid, min älskade.
Äntligen kom du på ett sätt att leva här för alltid.
Han finns här för alltid.
Detta är Timothy Treadwells och Amie Huguenards rutt-
- till deras dödsplats.
Det var givetvis orimligheter i deras död.
Som vanligt, var turen slut i slutet av september.
Och båda hade återvänt till Kodiak på vägen till Kalifornien.
Treadwell skrev i sin dagbok att på flygplatsen-
- hade han ett gräl med en mycket fet tjänsteman-
- rörande hans biljetts giltighet.
"Om ni visste hur mycket jag avskyr dessa människor, " skriver han.
Äcklad bestämmer han sig då-
- för att återvända till sin plats och sina björnar.
Tillbaka i Grizzlylabyrinten hade Amie blandade känslor.
Hon var rädd för björnarna-
- och hade en deadline att passa till ett nytt jobb-
- och pratade öppet om att lämna honom för gott.
En av de sista noteringarna i Treadwells dagbok gjorde gällande,-
- att Amie kallade honom en självdestruktiv varelse.
Och ändå, otroligt nog, blev hon kvar hos honom här i labyrinten.
Normalt sett brukade inte Treadwell vara kvar så här sent på året.
Och när de återvände,-
- upptäckte han att många björnvänner hade gått i ide.
Och skräckinjagande, okända och vildare björnar-
- hade kommit till området.
Här är platsen för deras sista lägerplats.
Nu ska ni få höra.
Att campa i grizzlytrakter är farligt.
De som vill campa här borde göra det i öppen terräng-
- så att björnarna vet var tältet är.
Min lägerplats är dold.
Det är en riskabel typ av camping, det farligaste boendet-
- genom historien av någon människa.
Jag har levt längre tid hos vilda grizzlybjörnar och det utan vapen,-
- vilket är nyckeln, utan vapen, i modern tid-
- än någon människa på jorden.
Och jag har förblivit oskadd.
Men i varje stund jag rört mig i området, ja även i tältet,-
- har jag riskerat att skadas, ja, till och med dödas.
Och jag är så tacksam för varje minut av varje dag-
- att jag fann dessa björnar-
- och den här platsen, Grizzlylabyrinten.
Men låt mig berätta något, mina damer och herrar.
Det finns ingen, ingen, ingen annan plats i världen-
- som är lika farlig och upphetsande som Grizzlylabyrinten.
Kom hit och campa. Kom hit och försök göra det jag gör.
Du kommer att dö. Du kommer att dö här.
Du kommer fan att dö här. De kommer att ta dig.
Jag har hittat ett sätt att kunna överleva hos dem.
Är jag fantastisk? Jag vet inte.
Alla är vi fantastiska, alla har något som gör dem underbara.
Jag är bara annorlunda. Och jag älskar dessa björnar tillräckligt för att göra det rätta
Och så är jag otålig och tuff nog för det.
Men mestadels så älskar jag dessa björnar för att överleva och göra det rätta.
Jag kommer inte att sluta med det här. Aldrig någonsin.
Aldrig ge upp labyrinten. Aldrig.
Så är det. Detta är mitt liv.
Mitt hemland.
I slutskedet av arbetet med att framställa den här filmen,-
- fick vi tillgång till Treadwells sista videoinspelning.
Här har han kanske filmat sin baneman.
Vi vet att björnen som dödade honom var en hanne-
- vilken skogsvaktarna tidigare hade sövt ner.
Dom drog ut en tand som visade att dess åIder-
- var 28 vid tiden för attacken.
Ganska gammal för att vara en björn.
De märkte också honom med en tatuering på insidan av läppen.
De gav honom bara ett nummer, 141.
Björn 141, det är allt vi känner till om honom.
Kan detta vara denna björn 141?
Vad som ser lekfullt ut kan röra sig om ren desperation.
Så här sent på året, måste björnen dyka djupt-
- för en av de få kvarvarande laxkadavren-
- på bottnen av sjön.
Treadwell fortsätter filma björnen med en egendomlig envishet.
Och helt plötsligt det här.
Försöker Amie komma bort från kameran?
Väntade Treadwell tills hans sista film med att låta henne vara med på den?
Det som förföljer mig, är att i utseendet-
- på alla björnar som Treadwell någonsin filmade,-
- så hittade jag ingen vänskap, ingen förståelse, ingen nåd.
Jag ser bara en överväldigande likgiltighet av naturen.
För mig existerar inte något som kan kallas björnens hemliga värld.
Och den här tomma blicken talar enbart för ett uttråkat intresse av föda.
Men för Timothy Treadwell, var den här björnen en vän, en frälsare.
Amie Huguenard skrek.
Helt plötsligt nådde Amies skrik en sådan intensitet,-
- nådde en högre nivå och blev väldigt påtaglig.
Hon skrek nu för allt vad hennes lungor förmådde.
Dessa ohyggliga skrik avbröts enbart när Timothy sa,-
- "Gå iväg. Lämna mig. Stick iväg. Spring!"
Med andra ord, Timothy försöker här att rädda Amies liv-
- eftersom Timothy förstår, vid tidpunkten för attacken,-
- att han själv kommer att dö.
Det är han medveten om.
Känslan jag får när jag lyssnar på bandet är-
- att björnen släppte, förmodligen släppte greppet-
- om hans huvud, där jag fann massiva sårskador.
De var som om någon försökt dra skalpen från huvudet.
Så plötsligt, efter att ha släppt taget,-
- grabbade björnen tag i Timothy någonstans i lårhöjd.
Då beslutade Timothy, passande nog enligt mig, som medmänniska,-
- att det var läge att åtminstone rädda ett människoliv.
Om nu hans liv inte stod att rädda, om hans liv var till ända,-
- var det nu läge för Amie att sticka.
Expeditionen börjar nu närma sig slutet,-
- men jag är fortfarande här.
Det har nu gått mer än fyra månader i vildmarken.
Och ett oväder med orkanstyrka håller på att bildas.
Vindstyrkor på 80 km/h, snart mer än 110 km/h.
Björnarna gått till säkerheten i sina lyor.
Arbetet... arbetet har varit lyckat.
Jag har gått ner nästan 10 kilo. Mina kläder är som trasor.
Jag har kämpat. Jag har blött för dem, levt för dem, och kommer att dö för dem.
Jag älskar dem. Jag älskar det här.
Det är ett tufft jobb.
Det är bara det jag känner till. Skulle inte vilja ha ett annat jobb.
Ta hand om de här djuren. Ta hand om detta område.
Han verkar tveka att vilja avsluta filmandet.
Det här är det enda jag känner till.
Det är det enda jag vill känna till.
Treadwell är borta.
Resonemanget om hur fel eller rätt han hade-
- försvinner i fjärran, in i dimman.
Det som återstår är hans filmmaterial.
Och när vi nu ser på djuren i deras lekfullhet,-
- deras elegans och rovlystnad,-
- väcks en tanke klarare och klarare.
Att det inte är så mycket betraktande av den vilda naturen-
- som det är på vår insida, vår natur.
Och det är för mig, utom hans kallelse,-
- ger en mening till hans liv och hans död.
Nu är bufflarna borta.
Och hjordarna är borta
Comanche indianerna är borta
Och de fredlösa är borta
Geronimo är borta
Och Sam Bass är borta
Och lejonet är borta
- Och den röda vargen är borta - Och Treadwell är borta
Han förbannade alla vägar och den gamla mulan
Och han förbannade bilen
Sa att det här är ingen plats för en kille som mig
I den här nya världen av asfalt och ståI
Sedan tittade han bort mot en plats i fjärran
På något som bara han kunde se
Han sa att det enda som är kvar nu är tiden som flytt
Fördömda är prärievargarna och jag
Och de försvinner
Text och översättning: RoS Royalties of Sweden