ГОЛДИ ХОУН
ЧЕВИ ЧЕЙС
Лека нощ, Джон.
Добър вечер, Ваше Преосвещенство. - Добър вечер, г-жо Ръсел.
Срещата добре ли протече? - Много добре.
Сигурен съм, че операта ще има грандиозен успех.
Не е ли чудесно? Толкова вдъхновяващо е, така впечатляващо…
Именно. Лека нощ, г-жо Ръсел. - Лека нощ, Ваше Преосвещенство.
МРЪСНА ИГРА
Страхотно.
Идеално. Може ли няколко? Благодаря.
Здравей, Джанет! - Изглеждаш фантастично.
- Благодаря. - Поздравления…
Извинете. Вижте какво стана. Виновен съм.
Здравей. Ела с мен, искам да говоря с теб.
Седни. Какво става с твоето пътуване?
Искам да пътувам покрай брега и трябва да се върна в града.
Но не се притеснявай. Обещавам да съм тук за сватбата ти.
Трябваш ми. Какво ще правиш довечера?
Нищо специално. Ще ходя на кино. - Сама ли?
- Да. - Глория, това трябва да спре.
Това, че си имала един лош опит, не значи да се откажеш.
Не съм се отказала. Нали дойдох на това парти?
Откак се разведе, се заключваш в тази библиотека
и се криеш зад очилата. Виж се.
Ти беше мажоретка. Показваше хубав бюст.
- Какво? - Покажи малко кожа.
Завърти опашка. Възползвай се от шансовете.
На стара мома ли се правиш? - Не се правя на нищо.
Това е проблемът.
- Добре. Разбрах те. - Разбира се.
Например тази вечер. Отиди сред хората,
избери някой… Извини ме за секунда.
- Права е. - Какво?
Хубаво парти. С много възможности.
Никой ли не ти е казвал, че не е хубаво да се подслушва?
Моят единствен и най-лош проблем като дете.
Никога няма да забравя как майка и надзорника се събираха със свещеника,
и дискутираха трудностите с мен… - Извинете, трябва да вървя.
Ще ви хареса. Чакайте. Съжалявам. Само се шегувах.
Лошо започнахме.
Да, и проблема е в голямата ви уста.
Добре, заслужих си го. Но ти си Глория, нали?
Ти си много симпатично момиче, и аз съм симпатично момче,
и си много хубава, и без да показваш бюст и…
Какво ще кажеш, искаш ли да се поопознаем?
Не се опознавам с непознати. - Това ти е проблемът.
Тогава защо ти не пробваш?
Здравей. Благодаря.
Наистина съм в затруднение. Трябва да съм в града в 5 ч.
Аз отивам… - Благодаря.
Добре.
Какво се повреди на колата ви? - Радиатора.
Лоша работа. В града ли живеете?
А? Да.
- Аз също. Там е весело, нали? - Да.
Изглежда може да падне малко дъжд.
Разбира се, никога не се знае с времето в Сан Франциско.
Един ден е мокро и мъгливо, а три часа по-късно грее слънце.
- Как се казваш? - Глория.
- Красиво име. - Благодаря.
Моето е Боб Скот. Всички ми викат Скоти.
Приятно ми е да се запознаем. - На мен ми е особено приятно.
Не всеки ден мога да бъда спасен от девойка в жълта кола.
- Цигара? - Не, благодаря. Не пуша.
Да. Опитвам да ги откажа.
- Ще живееш по-дълго. - Да.
Така планирам.
Хайде, Глория ще бъде забавно. - Не знам.
Ще те чакам на входа на киното.
Къде каза, че е? - НюАрт на Юниън Стрийт.
Хайде, Глория, възползвай се от шанса.
Какво ще загубиш? Пуканките - от мен.
Добре, съгласна съм. Но знай, че е ретро-кино.
Хей, аз обичам старите филми.
По дяволите. Само три останаха.
Глория, направи ми услуга.
Ще ми ги пазиш ли до довечера? Гледам да ги намаля до пакет на ден.
Добре, ако това ще помогне. - Ще бъде голяма помощ, вярвай ми.
Като не ги виждаш, не се сещаш за тях.
Ще ги сложа в чантата ти.
Трябва да бягам.
Ще се видим в киното. - Точно в осем часа.
УБИЙЦИ СЕ РАЗХОЖДАТ МЕЖДУ НАС
Я виж ти. Здравей, не вярвах, че ще успееш да дойдеш.
Знам, времето навън е ужасно. Затова купих билет и направо влязох.
Цигарите?
Не мисля, че тук е позволено да се пуши, Скоти.
Ето, хапни пуканки. Вземи ги, аз вече приключих.
- Филмът. - Не си изпуснал много.
Виждаш ли мъжа с палтото? Той чака китайския моряк,
за когото Алън Лад мисли, че е отвлякъл стария циганин.
Но министърът каза на шофьора на таксито онова…
Чакай малко.
Ще бъде извършено убийство.
Сигурна съм в това.
Полицията… Свържи се с полицията.
Всъщност, шофьорът на таксито е от полицията.
Само че китайският моряк не знае.
Какво?
Джуджето.
Пази се… от джуджето.
Скоти, не мисля, че има джудже в този филм.
Скоти? Добре ли си? Скоти?
Моля побързайте! Там има умрял човек!
- Къде? - Вътре!
Съжалявам. Идете при управителя.
- Къде е той? - В офиса си.
Но на ваше място не бих влизал там.
Сладкият Хари… - Вие ли сте управителят?
- Да. - Бързо. Убиха един мъж!
- Убит? Как? Къде? - Вътре!
Спрете филма. Обадете се на полицията.
Фред, спри прожекцията. Запали лампите.
Бързо, елате с мен. - Не и в моето кино.
Хари!
Спокойно! Добре!
Изчезнал е. - Какво е това, по дяволите?
Моят познат, с когото, имах среща. Беше точно тук. - Кой?
Моят познат. Беше точно тук. Кълна се.
Вашият приятел е този, който се предполага, че е мъртъв?
Да. Той седеше до мен. Дадох му моите пуканки. Къде е?
Добре. Г-це, елате с мен.
Спокойно! До минута ще продължим. - Трябва да ми повярвате.
- Да. - Вие видяхте ли приятеля ми?
Ще поговорим във фоайето, става ли?
Вярвам ви, наистина. - Видяхте ли приятеля ми? А?
Хайде. Ще говорим във фоайето.
Спокойно!
Кажи на Фред да продължи прожекцията и да изгаси лампите!
Трябва да ми повярвате!
Госпожице, направихте ме на глупак в салона!
Аз ви видях отвън.
С вас нямаше никакъв мъж. - Не, той закъсня.
Беше мокър и кървеше.
Силвия. Къде отиваш, мила?
Виж, съжалявам, Хари. Антрактът е след 20 минути
и трябва да затопля кренвиршите.
Но, Силвия… Силвия!
Той ми каза, "Пази се от джуджето."
Джудже? Чуйте…
…направете една голяма услуга и на двама ни.
Приберете се вкъщи и се наспете.
Не разбирам. Той беше мъртъв. Не знам какво му се е случило.
Чуйте. Не трябва да ходите на такива филми и да пушите такива неща,
щом така ви се отразява.
Малоумница!
А, г-н Хенеси, това сте вие.
Какво ти се е случило, скъпа?
Все едно си видяла мъртвец. - Така е.
В такъв случай, влез да ми разкажеш.
На хубава чаша горещ чай.
Беше толкова истинско. А предупреждението за убийство беше толкова зловещо.
Скъпа Глория, хората не умират ей така в кината,
гледайки филм на ужасите и шепнейки, "Пази се от елфа."
Беше, "Пази се от джуджето."
Все едно. Младежът си е направил шега с теб.
Не бива да го приемаш на сериозно.
Да, той се държа доста странно. - Виждаш ли?
Значи да не се обаждам на полицията? - На полицията? За какво?
Не знам. Имам някакво странно предчувствие,
че някой се опитва да ме убие
Да те убие? Ще се обадиш на полицията и ще им кажеш,
че имаш странно предчувствие?
Те имат сума други убийства, с които се занимават.
Сигурно си прав. - Имат убийства, екзекуции, атентати.
Време е да пишем "убийство" с четири букви.
- Искаш ли бисквита? - Добре.
- Много е вкусна. - Нали?
Когато си бил антрополог толкова дълго, колкото мен,
по-голямата част от времето прекарваш на полето.
Придобиваш това, което баща ми наричаше "кулинарна експертиза".
Спомням си в Африка, в Кения,
изучавах племето Ибуто - очарователно общество,
и можехме да вземем лист от книгата им, ако имаха книги.
Но те имаха един съсухрен стар шаман,
казваше се Кайето, и беше доста добър готвач.
Имам негова снимка. Ще ти я покажа.
Есме! Махай се от бисквитите! Есме, махай се!
Махай се! Чуваш ли?
Горката Есме. Изплаши я.
Става много арогантна. Почна да ме краде и да прави бели.
Нали, лошо момиче? А?
Докъде бях? Да, племето Ибуто.
Това е общество за пример.
Те имаха сурови табута за убийство и по-леки за секс.
Благодаря ви, г-н Хенеси. Беше прекрасно.
Ти си любимата ми наемателка.
Ако нещо те обезпокои през нощта, само изпищи
и аз ще се кача горе да ги набия.
Лека нощ. Ще запомня това.
Есме…
Папа Пий XIII, в първия етап от посещението си в Америка,
говори на митинг на Генералната асамблея на ООН в Ню Йорк.
Подчертал нуждата от световен мир и взаиморазбирателство,
сияещият 72-годишен първосвещеник получи сърдечен прием,
често прекъсван от спонтанните аплодисменти на делегатите
по време на речта.
Ню Йорк е първа от петте спирки на Негово Светейшество в страната.
Утре ще се срещне с президента и конгресните лидери
в столицата на страната, след това ще пътува до Чикаго и Лос Анджелис,
а последната му спирка, преди да отлети за Япония ще бъде тук в Сан Франсиско.
Вицепрезидентът Абернати пристига в Гуам довечера,
готов за започване на преговори утре с чуждестранните министри,
за вече несъществуващия пакт СЕАТО.
Целта на новите срещи е да бъде създадена нова структура…
- Ще обядваш ли днес? - Да.
Слушай, имам много за разказване.
Така ли. Какво? - Ще ти кажа на обяд.
Но, Глория, знаеш ли какъв е процента изнасилвания от стопаджии?
- Имаш ли някаква представа? - Не.
Много. И виж се - без никаква защита.
Не мисля, че търсеше секс. - Изнасилването не е секс.
Изнасилването е акт на насилие. Запомни го.
Да предположим, че онзи те бе нападнал,
вместо онова изпълнение в киното, а?
Какво щеше да направиш?
Щях да го ударя с чадъра си.
Що за древни разбирания?
Скъпа, трябва да влезеш в 70-те години.
Имаш нужда от някои неща.
Виждаш ли това? Нарича се "Пискун".
Ако те сграбчат за гърдите, само издърпваш кабелчето.
После вадиш лютия спрей. Хоп. Право в лицето.
И накрая го довършваш с мощен удар.
Трошача. Право в орехите му.
Добре си подготвена.
Никой не може да се закача със Стела, освен ако Стела не пожелае това.
Не знам, всички тези неща…
Глория, мила, живеем в насилническо общество.
Има всякакви откачалки. Порази ги, преди да те докопат.
Лека нощ, госпожо Монк. - Лека нощ.
- Взимате си работа за вкъщи? - Да.
Занимавам се с увлекателен детектив, проучването е така вълнуващо.
Вие сте най-добрата. Лека нощ. - Е, добре. Лека нощ.
Между другото, Глория, за малко да забравя.
Докато беше на обяд, някой разпитва за теб.
Каза, че познава пастора ти и ще те потърси по-късно.
Приятен малък човек. Джудже.
Отново, лека нощ.
Изплашихте ме.
Помислих, че сте джудже.
Много ме стреснахте. Библиотеката е затворена.
Не чухте ли звънеца? Нищо, няма значение.
Вече заключих отпред, може да излезете отзад
заедно с мен, ако искате, но имам да свърша още няколко неща…
Натам!
- Заведи ме вкъщи. - Какво?
Заведи ме вкъщи, моля те!
Разбира се.
У нас… или у вас? - Кое е по-близо?
Имам малко апартаментче наблизо.
Идеално.
Може ли да довърша питието си? - Недей! Моля те. Трябва ли?
Не. Не трябва, госпожице…
Мънди. Глория Мънди.
Мория Глун… Мория Глунди.
Може ли да излезем през задния изход?
Задния изход.
Нямам против, Глория. Както кажеш.
Името ми е Станли Тибътс. Често ли ходиш в тия барове, Глория?
Не че има нещо лошо в това. Тоест, човешкото желание,
е интересно нещо. Например аз,
…имам интересна работа. Аз… работя в общината.
Но от време на време… - Може ли да ходим малко по-бързо?
Май бързаш. Не че възразявам.
Всеки мъж обича жени, които карат направо.
Например средностатистическата жена,
която ще водя две седмици на вечеря, преди да стигна дори до целувка.
В Америка съм от 2 години, и…
Господин Тибътс, моля ви! - Викай ми Станли.
Ето това е, моят собствен малък капан за "котета".
Не палете лампите засега.
Аз ще спусна завесите.
Разбира се, маце.
Както кажеш.
Така?
Слушайте. Не искам да мислите, че се държа много странно, но имам…
Не, не, не. Разбирам те. Настани се удобно.
- Благодаря. - Ще ти донеса питие.
Чудесно. Благодаря. - Какво да бъде?
Имам всичко.
Не знам.
Остави на мен. Знам кое ще ти допадне.
# Bee Gees: Stayin' Alive
Какво ще кажеш за музиката?
- Става. - Чудесен ритъм.
Скрити говорители. Четириканални.
- Наистина ли? - Да, всичко имам.
Заповядай, хубавелке.
- Глория. - Глория.
Има вкус на лют сос Табаско. - Казва се Испанска муха.
Никога не съм го пила. - Познавам някои хора…
…в Испания.
Какво ще кажеш за това?
Вижте, господин Тиб… - Станли.
Станли, надявам се, че нямаш против да постоя тук малко.
Искам само да се уверя… - Не. Няма нужда от обяснения.
Слушай, както каза,
"Ти си на този свят да свършиш твоето нещо.
"Аз съм на този свят да свърша моето нещо."
"И ако случайно нашите неща…"
…се… срещнат…
"…това е… Това е супер."
Само да погледна през прозореца. - Хубаво. Бива.
Имаш ли против да се поразхвърлям?
- А? Не. - Няма!
Имаш ли бинокъл? - Какво каза? Бинокъл?
И ти ли си падаш по това? Аз също.
Четох за това в Пентхаус. Само секунда.
Заповядай, сладурано.
Благодаря ти. - Всичко, което поискаш, кукличке.
Имам всичко.
Хайде, Глория! Какво чакаме?
О, Боже мой!
Какво има, мила? - Но какво е това? Какво правиш?
Защо си се съблякъл?
Не мога да повярвам! Да не си помислил, че аз…?
Ти не искаше ли…?
Станли, как можа?
Откъде ти ти хрумна…? - Само да се позабавляваме.
Нали знаеш… да се посмеем.
Какво е това на стената? - Това е… нищо.
Това е… тренировъчен филм. Чисто образователен.
- Какво има тук? - О, Боже!
Боже. Ама, ти…? Откъде си намерил всички тези неща?
Съжалявам, не правя това много често.
Не знаех, че има такова разнообразие.
Моля те върни се! - Удивително, просто изумително.
Купих ги за племенничките.
Не, бе… заех ги за купона. - Чакай, дай да ти помогна.
Може би трябва да ти повикам такси. - Да, моля те.
Господин Хенеси?
Официалната присъда ще бъде след 2 седмици.
Очаква се той да получи максимално наказание.
Продължаваме с обиколката на добра воля, на Папа Пий XIII.
Днес той пристигна във Вашингтон на неофициално посещение при президента.
Двамата говориха повече от час, след което папата бе почетен
с голям прием в Белия Дом, на който присъстваха почти всички
важни лица от столицата.
…за световен мир и побратименост.
Следва: вицепрезидентът пристига в Сан Франсиско.
Но първо, това съобщение.
Я ела тук.
- Къде е? Къде е? - Какво?
Госпожице… не искам никакви проблеми.
Само ми дайте това, което Скот ви е дал вчера.
Но той не ми е дал нищо. - Какво ти даде в колата?
Кълна се, нищо не ми е дал, освен пакет цигари.
- Къде са те? - В чантата ми.
Къде ти е чантата? Къде е?
Ето там, на дивана.
Добре, не мърдай.
Не…
Ало, полицията ли е?
Случи се нещо ужасно. Какво?
Убийство. Искам да съобщя за убийство.
Добре, но побързайте!
Ало? Да.
Един мъж се вмъкна в апартамента ми и мисля, че го убих!
Не. Не, току-що.
Прибрах се вкъщи преди малко и той беше тук.
Моля? Какво?
Добре, ще почакам, но побързайте!
Глория Мънди.
Ул. Валейо 430, апартамента на втория етаж. Моля ви, елате веднага.
О, не!
Не! Не!
Здравей. Как се чувстваш?
Какво правиш ти тук?
Те са от полицията. Добре ли си?
Аз съм инспектор Фъргюсън, г-жо,
а това е моят партньор понякога - лейтенант Карлсън.
Казаха, че си съобщила за убийство. Наложи се да разбия бравата.
Тялото! Къде е тялото?
- Какво тяло? - Трупът!
Беше точно там! Не го ли видяхте? - Кого?
И телефона…
И прозореца…
О, Боже, пак се случи.
Какво се случи пак? - Също като снощи.
- Също като в киното. - Какво?
Трупът. Няма го. Изчезнал е! - Може би се е засрамил.
Ела тук. По-добре да седнеш.
Но ти не разбираш. Тялото е изчезнало.
- Чие тяло? - Не знам. Белязаният.
Опита да ме убие, но го намушках с иглите.
- Наркотици, а? - Не, за плетене. И…
А, върнала съм ги в кошницата
И ръжена също. Или вие го направихте?
Хей, успокой се.
Ние само бяхме известени за спешно обаждане за убийство.
Дойдохме тук, разбихме вратата заедно с хазяина ти
и те намерихме припаднала на кухненския под.
Пренесох те на дивана… - Ти си ме пренесъл?
- Благодаря ти. - Пак заповядай.
Ти се събуди и настояваш, че тук имало труп.
Вижте, знам, че изглежда странно, но някой е почистил всичко.
- И е взел трупа? - Правилно.
Чакайте малко! Сетих се! Трябва да е бил албиносът.
Кой е албиносът? - Този, който уби белязания.
Нали каза, че ти си убила белязания?
Така е. Но той го уби, след като аз го убих.
Аз всъщност не го убих. Само го намушках с иглите.
Точно след като чу кукувицата.
Не ми вярвате, нали?
Но е вярно. Наистина се случи.
Вие ми вярвате, нали, г-н Хенеси? - Скъпа, ако ти вярваш, и аз вярвам.
Има някои много объркани хора.
Духовно слаби, с ограничени умове.
Както ти е казал мъжът снощи в киното,
"Пази се от дребосъците. Те превземат света."
Господин Хенеси, не е така. Той ми каза, "Пази се от джуджето!"
Джудже?
Все едно. Няма за какво да се безпокоиш.
Тук съм, да се уверя, че си в безопасност. Всъщност…
…ще поставя нова брава на тази врата, още сега.
И то голяма.
И той не ми вярва.
Сигурно си мисли, че сънувам или нещо подобно.
Не бъди глупава.
Глория…
…взимала ли си наркотик по-рано днес?
Не. Нищо не разбирате! Един мъж се опита да ме убие тук тази вечер.
- Албиносът? - Не, не!
- Белязаният? - Да!
Албиносът се опита да ме убие по-рано.
- Но го ударих с чадъра си. - Чадър?
Никога не бях виждала белязания.
Освен ако не караше той онази черна лимузина.
Защо искаше да те убие?
- Кой? - Белязаният.
Не съм сигурна, но мисля, че беше заради цигарите.
Искал е цигара ли? - Не, искаше целия пакет.
Доста е алчен.
Сигурно и албиносът е търсил цигарите.
Значи е убил белязания, за да ги вземе.
Правилно. И съм сигурна, че той е убил Скоти.
- Скоти? - Кой е Скоти?
Слушай, Глория…
…знам, че нещо си преживяла тази вечер,
реалност или фантазия, но искам малко да те приземя.
Трябва да разбереш колко абсурдно е всичко това.
Нямаме никакъв труп, никакви следи от насилие.
А заподозрените са албиноси и пристрастени пушачи.
Чакай малко! Сетих се!
Албиносът работи за джуджето.
Ходил съм на времето на доста тъпи посещения, но това е върха.
Къде се запозна с тая откачалка? И какви са тия неща -
да я каниш на обяд утре в полицейския участък?
Даже не трябваше да си на обиколка с мен.
Съдба, Фърги. Късмет - Късмет, друг път.
Слушай, това момиче е странно, - Да, така е,
но има най-хубавите зелени очи, които съм виждал.
Да, ама са сини. И зад тези сини очи
се крие една откачалка с убийствен чадър.
- Чакай! - Какво?
Ти имаш най-хубавите зелени очи, които съм виждал.
Я престани. Мразя да правиш така.
Повече не прави така, ясно ли е? - Да вървим, красавецо.
Глория, не мога да повярвам. Как може да си толкова наивна?
Албиноси те преследват по улицата,
мародери нахлуват в дома ти. Не разбираш ли?
Те искат само едно.
Да ти бръкнат в гащичките. - Не вярвам.
А сега това ченге те кани
в полицейския участък по време на обедната ти почивка.
Мислиш ли, че няма да опита да те изчука?
Той е много мил.
Глория, аз съм ти приятелка, нали? - Да.
И не бих те насочила погрешно, нали?
Не.
Вземи ги. Без тях си като
повредена крушка, чакаща да бъде оправена.
Да видим. Едно, две, пет, шест. - Шест.
Те имаха най-красивото ранчо близо до Финикс.
Май го бяха кръстили "Щастливи пътеки".
Естествено, това беше преди войната.
Ето сега, с 13-ка и печалба за двойна дума,
- това прави 26. - Двадесет и шест.
Виждала ли си "Аризонски пътища"?
Това е най-красивото списание, нали?
Да видя сега…
Едно, две, седем, осем, девет, десет, 11, четири… 15.
Такива прекрасни картини. Чудя се дали още ги вадят.
Виждам ги понякога в библиотеката. Да започваме.
Осем, девет, десет, 11… Отново двойна…
Имаме 15, имаме и 26, а след удвояването…
…петдесет и две! - Чакай, Елси. Май грешиш.
Мисля, че тази дума се пише с тиренце.
Наистина ли?
Само стрелях напосоки.
Ето я!
- О, не. - О, да. Опитаха пак.
Глория, само се отпусни и се наслади на огъня.
Наливам ти хубаво, топло албиносово мартини.
Заповядай. Изпий го и си лягай.
Трябваше да си доктор. - ОК, ще играем, на което ти харесва.
- Може ли да пуша? - Да, направи го.
Забавно нещо. Баща ми беше доктор.
Искаше и аз да бъда. - Какво стана?
Записах медицина. Беше трудно. Много учебници.
После отидох в спешните. Беше още по-трудно.
Пък и… аз винаги съм копнял за престъпния живот.
- Но ти си ченге. - Няма разлика.
- Как е млякото? - Чудесно е.
Лейтенант… - Тони.
Не разбирам.
Снощи не повярва това, което разказах, нали?
Повярвах, че ти го вярваш. - А тази вечер?
Вярваш ли, че бях отвлечена? Знам адреса на сградата, където ме държаха.
Изглежда… - Виж,
обещавам ти, че ще проверя това още сутринта.
И регистрационният номер на черната лимузина, 121 TCE.
- Запомних го. - Тони, не лъжа.
Никой не мисли, че лъжеш.
Защо някой ще иска да ме убие?
Хей.
Стига. Тук си в безопасност.
Проверих всичките прозорци и врати, всичко.
Вярваш ми, нали?
Допий си млякото.
Добро момиче. Засити ли се?
- По-добре се чувстваш, нали? - Да.
Ще ти се обадя утре. - Утре не съм на работа.
- Ще си бъда вкъщи. - Добре.
Искаш ли да те занеса до спалнята ти?
Не, благодаря. Мога да ходя.
Добре, тогава ще си тръгвам. Не се притеснявай, Глория.
Ако наистина някой се опитва да те убие,
обещавам ти, че ще разберем кой и защо.
Проверих стаята. Никой нямаше там.
Хазяинът каза, че е празна от месеци.
Наета е за цяла година от човек наричан… Стилтскин.
Стилтскин…
Чувал съм това име някъде.
О, не. Мислех, че като си отстранен, ще имам три седмици ваканция.
Накиснаха ме. - Късмет имаш, че още носиш значка.
Да арестуваш кмета за превишена скорост и да му сложиш белезници.
Ти акъл имаш ли? - Казвам ти, беше гримиран.
Я бягай оттук! - Чуй, това е сериозно.
Каква беше онази история, неотдавна,
с един на име Стилтскин?
С Донахю ли си говорил? - Не, защо?
Познаваш ли този човек?
Да, виждал съм го. Работи под прикритие, нали?
Точно така. Името му е Боб Скот.
Тъкмо извадихме тялото му от залива. - Скоти.
Да, работеше по информация, че голямо политическо убийство
ще бъде извършено тук, в града, четвъртък вечер.
Утре вечер. - Наели са най-добрия наемен убиец
западно от Чикаго, за целта. Името му е Стилтскин,
Рупърт Стилтскин.
Стилтскин? - Да, прякорът му е "Джуджето".
Мамка му!
О, не. Мил е, наистина.
Снощи ме докара вкъщи и…
И накара полицията да докарат колата ми тази сутрин.
- Кой е? - Специална доставка.
Момент, Стела. Някой звъни на вратата.
- Госпожице Мънди? - Да.
Момент.
Здрасти, сладур.
Отдавна очаквам тази среща.
Ти… ти си джудже. - Истина, истина.
Джей Джей Макюън е моето име, а живота е моята игра.
Не застраховка живот, а вечен живот. Интересувате ли се?
- Мили Боже! - Интересувате се.
Моля ви. За да го направя правилно, ми е нужно пълното ви внимание.
Ще ви се обади по-късно.
Ти… ти си джуджето.
Всъщност, предпочитаме да ни наричат "малки хора".
Ти си бил този, който е питал за мен в библиотеката.
Истина е, но, уви, пътищата ни се разминаха.
Няма значение. Днес донесох един малък подарък,
който моят работодател иска да получите.
И всичко, което се иска от вас
е да прецените възможността да дойдете по-близо до Бог.
Стой далеч от мен. - Г-це Мънди, защо е това отношение?
Аз само продавам божествените слова.
Погледнете на мен като на инструмент, който ще ви отърве от светски грижи
и ще ви донесе обещанието за вечен покой.
Стой далеч от мен.
Госпожице Мънди…
…вярвате ли в живота след смъртта?
Някой да ми помогне.
Спрете това нещо!
Моля, помогнете! Мили Боже!
- Глория. - Тони!
Глория, какво правиш?
Видя ли го? Това беше той. Това беше джуджето.
За него ми говореше Скоти.
Искаш да ме убие. Знаех си, че ще извади…
Нова Американска Библия. Превод, в който можете да вярвате.
Джей Джей Макюън.
Бил е продавач на библии?
- Значи аз…? - Точно така, скъпа.
Нападнала си невинно джудже.
Техникът за рентгена, моля обадете се на…
Господин Макюън? Аз съм Глория Мънди.
- Кой? - Не ме ли помните?
Посетихте ме тази сутрин.
Как се чувствате?
Горе-долу.
- Благодаря за цветята. - О, моля.
За мен е удоволствие. Ето, купих ви още.
Реших, че това е най-малкото, което мога да направя.
Ужасно съжалявам.
И без това мислех да напусна тази работа.
Наистина ли? - Да, изобщо не трябваше да я почвам.
Много съм нахакан. Досаждам на хората. Такъв съм си.
Вече не може да се продава стока така.
Струват ми се… прекрасни библии.
Първо качество са. Аз не съм добър.
Прекалявам.
Да, доста ме изплашихте.
Не е нужно да се извинявате. Аз съм глупак.
О, не, господин Макюън.
Мисля, че сте малко строг към себе си.
Може би всичко ще завърши добре. - Наистина ли.
Смятам, че всичко си има позитивна страна.
Да. Мислех да отворя бензиностанция в пустинята
и вие ми помогнахте да се реша.
Много се радвам, че можах да помогна.
О, не!
Съжалявам.
Исках само да убия мухата. Съжалявам.
Е, по-добре да си тръгвам. - Добре.
Ще дойда пак утре след работа.
О, не, не. Сигурен съм, че до утре ще ме изпишат.
Добре.
Е, беше ми приятно да се срещнем пак. Сбогом.
Горкият малък човек.
Като се замисля, че аз съм отговорна за това,
че съм била способна, на цялото това насилие.
Да, така е. Имал е късмет, че не си била с чадъра.
Хайде, да вървим. Тони те чака в участъка.
Глория, нуждая се от помощта ти. Някой ще бъде убит утре вечер,
и трябва да го предотвратим.
Искам да погледнеш нещо.
Разпознаваш ли тези хора? - Това е белязаният.
- Правилно. - Това е албиносът.
Да, името му е Уайти Джаксън.
Не знам. - Това е Рупърт Стилтскин,
с прякор "Джуджето". Той е шеф на екипа убийци.
Белязаният е искал да прецака своите приятели
и е дал на Скоти всички данни за утрешната работа.
Разбрали са това и са убили Скоти.
Белязаният е искал да се защити. Опитал се е да си ги върне.
Но те са го подгонили и са го убили.
Значи данните са били в пакета цигари, които Скоти ми даде.
- Правилно. - Но те са взели
пакета цигари, когато са взели трупа на Белязания.
Правилно. - Тогава за какво още съм им аз?
Не знам, но те търсят и затова ми възложиха да те пазя.
Така ли?
И какво включва това? - Обичайното.
Ще се настаним в дома ти, ще осигурим денонощен надзор
и ще ги изпратим за пица.
Проверих номера на онази черна лимузина.
Супер! - Какво има? - Няма да ти хареса.
Регистрирана е на архиепископа на Сан Франсиско.
Скъпа подредба.
- Да? - Лейтенант Карлсън, г-жо.
Архиепископ Торнкрест тук ли е? Искам да му задам два въпроса.
Разбира се. Моля, заповядайте.
Да. Очакваме всички да са седнали, когато автоколоната пристигне.
Разбира се. Именно.
Благодаря. Благодаря много, че се обадихте.
Дочуване.
Добър ден. - Извинявам се за безпокойството.
Аз съм лейт. Карлсън, това е инспектор Фъргюсън, а това е г-ца Мънди.
Приятно ми е да се запознаем. Моля, седнете.
И тъй, какво мога направя за вас?
Разследваме черна лимузина…
Открили сте колата. Добра новина.
Задържахте ли онзи мошеник - Търк? - Кой?
Търк Фарнъм, който открадна колата. Не ми казвайте, че се е измъкнал.
Не е съобщено, че колата е била открадната
Не е съобщено? Но вчера аз…
Госпожице Касуел? - Извинете ме, Ваше Преосвещенство.
Реших да му дам още един ден да се върне.
Все пак, той е такъв… - Нима, госпожице Касуел.
Колата я няма от два дена.
Мисля, че е време да сложим край на християнското милосърдие.
Можете ли да опишете този Търк?
- Голям, набит. - Плешив?
Да. Дойде при нас като шофьор…
- Кога беше? Преди три месеца? - Да.
От санаториума Сейнт Деймиън.
Разбирате ли, той е бивш затворник.
Сигурно имаме досие за него.
Какъв е настоящият му адрес? - Живееше над гаража.
Г-це Касуел, покажете на лейтенанта квартирата на Търк.
Може би ще намерят нещо.
Да, Ваше Преосвещенство. Бихте ли дошли с мен?
Госпожице Касуел, след това се върнете тук.
Искам да говоря с вас.
Той беше приятен човек.
Малко елементарен, може би. Но той беше слабо образован.
Разбирате ли, никой не е бил любезен с него.
През целия му живот, никой не му е дал шанс.
- Тук няма нищо, Тони. - Добре.
Госпожице Касуел, името Стилтскин говори ли ви нещо?
- Не. - А Уайти Джаксън?
Да не е онзи футболист, който беше с чорапогащник по телевизията?
Не.
Е… сега наистина затънахме в лайната.
Стела, той изобщо не е такъв.
Харесвам го. - Той какво отношение има?
Мисля, че и той ме харесва.
Добре. Ако ти каже, че те харесва, не е толкова лошо.
Когато ти каже "Обичам те", тогава трябва да внимаваш.
Слушай, трябва да затварям. Помоли г-жа Монк да изрови нещо.
Не са чували за нея.
Добре, Глория. Бъди внимателна. Чао. - Чао.
Госпожо Монк, какво знаете за лигата "И църквите да плащат данък"?
Приключих за днес. - Нещо ново за Търк?
Проверихме досието му. Всички известни партньори,
често посещавани места, клубове, барове. Нищо засега.
Аз помолих моята приятелка в библиотеката
да потърси информация за лигата "И църквите да плащат данък".
Тази странна група, в която членува Търк.
Хей, аз играя детектива, ти играеш дамата в беда.
Чакай малко, моя задник преследват. - Съжалявам. Права си.
Това беше глупаво, шовинистко изказване. Извинявай.
Твоя задник преследват,
а моята работа е, да се погрижа да стигна там пръв.
Какво ще кажеш за две сочни пържоли и бутилка вино?
Можеш да започнеш с едно "Здравей".
Ще те закарам вкъщи.
Добре, Фърги, ако нещо изскочи,
знаеш къде да ме намериш. Да. Лека нощ.
Хей, това е пътя за моста. Нали каза, че ще ме закараш вкъщи?
Казах.
В моя дом.
Ти наистина си пълен с изненади.
Не познавам никой, който да живее в лодка.
Това е фантастично.
Брат ми я построи,
а когато се ожени, аз се настаних тук.
Много е красиво.
Да, а в ясен ден се вижда Алкатраз.
- Колко хубаво. - Внимателно тук.
Нощем мостчето е много хлъзгаво. - Добре.
- Дръж се за нещо. - Добре.
Добре ли си?
Хубав огън. - Само врътнах копчето.
- Ела тук. - Хей. Здравей, мъник.
Здравей, кученце. - Хей, Чосър, какво мислиш?
Ако си изиграеш картите добре, тя ще те изведе да хапнеш чайка.
Чосър и аз чудесно се разбираме.
Да, харесва те. - Той ми каза всичко за Моника.
Откъде знаеш за Моника?
Мисля, че това е за теб.
Какво е това? - "Скъпи, нямаш яйца и извара."
"Ще купя утре. С любов, Моника."
О, тази Моника. Тя прислужницата ми.
Доста експедитивна е май. - Страшна е.
Идва два пъти седмично и наистина почиства палубата.
Свива платната?
Продухва тръбите.
Откога прави всичко това?
Няма да се върне. Моника се удави тази сутрин…
- Просто така? - Да.
Мисля, че и двамата го очаквахме, и е доста тъжно за двама ни.
Добър изстрел.
Какво ще кажеш за един джойнт? - Не, благодаря.
Сигурна ли си? Нали знаеш какво казват,
Ченгетата имат най-добрия наркотик. - Не, аз вече не правя това.
Не мисля, че е необходимо.
Правилно. Само те тествам.
Аз самият никога не ползвам. Не и аз.
Забавен си.
А ти имаш най-хубавите зелени очи, които съм виждал.
Сини са. Изпий си млякото.
Доразкажи ми.
Какво стана след развода?
Нищо. Върнах се на работа в библиотеката…
…и предполагам, че станах доста затворена.
Моята приятелка Сали ще се омъжва в събота.
Ти я познаваш. Беше на купона.
О, да. Тя ти каза да се възползваш от шансовете.
Да. И виж какво стана.
Не смятам, че е толкова зле. - За малко да ме убият.
Да, но пък се запозна с доста интересни хора
Вярно е. Май не можем да се доверим на първи впечатления.
Това пък какво значи?
Ами, когато те срещнах за първи път,
- те помислих за досадник. - Тъй ли?
- А преди това? - Преди това?
Да, когато ме видя за първи път.
Помислих те за смотаняк.
А преди това?
Преди…? - Да, когато наистина за първи път
спря погледа си върху мен. Какво си помисли?
Помислих си…
…че имаш хубава усмивка. - Така ли?
Какво друго?
Аз…
…помислих си, че си сладък
И какво друго?
Ти какво помисли за мен, когато се срещнахме за първи път?
Когато за първи път ме погледна?
Помислих си…
…че имаш хубава усмивка.
Какво друго?
Реших, че си сладка.
Страшно сладка.
И какво друго?
Помислих си, че ще е хубаво да те целуна.
- Мен? - Да, теб.
- Аз също. - Така ли?
Тогава? Още тогава ли?
Помислих си, че ще е хубаво да те целуна.
Виждаш ли?
Трябва винаги да вярваш на първите си впечатления.
Знаеш ли, много се радвам, че на теб е възложено да ме закриляш.
Върша си работата добре.
Ти си вършиш работата много добре.
Благодаря ти.
Хей, Чосър, как си?
Добро момче. Хайде, върви да направиш закуска.
- Добро утро. - Добро утро.
Много си красива. Ела тук.
- Може да свикна така. - И аз.
Ало.
Здравей, Фърги.
Какво?
Добре, кажи на Коулмън, че идвам веднага.
Слушай, ела у Глория. Искам да останеш при нея цял ден.
Разбрах. Чао.
Хайде. Ще те закарам вкъщи. - Днес съм на работа.
Не, не си. Фърги ще остане с теб целия ден.
Май имаме следа. Мисля, че са пипнали белязания.
Какво става? - Разпознаваш ли трупа?
Белязаният? - Да, намерихме го ей там.
Един ранобуден рибар го е забелязал.
- Нещо по тялото? - Нищо.
Явно се връщаме в началото. Претърсваме областта,
опитваме да намерим свидетели, а? - Да, Морган се е заел.
Ще ти го кажа, Тони, че това започва да ме плаши.
Довечера ще стане убийство,
- а ние нищо не изкопахме. - Знам.
Някъде трябва да има нещо.
Какво е то? Каква е уликата? Какво сме пропуснали?
Мислех, че сержант Фъргюсън трябва да бъде тук.
- Беше. - Но защо е…?
Есме?
Есме? Хайде.
Ще те измъкнем оттук. Какво ще кажеш?
Искаш ли да се изкъпеш? Ще ти хареса ли?
Ще ти хареса ли малко накисване във ваната?
- Какво мислите? - О, мила…
Никога не съм имал дъщеря, но ако имах,
бих искал да си ти.
О, г-н Хенеси, колко мило.
Това е шаферската ми рокля. Вижте, само правя това,
и довиждане, шаферке,
и съм готова за вечер в града.
Предпочитам да те видя като булка.
Работя по това. - Хайде. Ще поплуваме малко.
Ало? Фърги.
Да, щом Тони иска, ще дойда.
Какъв е адресът?
Щом е толкова важно, ще дойда веднага.
Какво? Да си взема чадъра?
Но навън е прекрасно.
Ало? Ало!
Той затвори.
Не опитвах нищо. Само й казах, каквото ми казахте да й кажа.
Внимавай какво говориш!
Ехо?
Има ли някой тук?
Тони?
Фърги?
Бягай, Глория. Това е капан!
Пусни ме!
СЛУЖЕБЕН ВХОД
- Измъкна се. - По дяволите.
Хванете я!
Здравейте, мога ли да ви помогна?
Момент. - Днес имаме нещо специално.
Масаж във водовъртеж. - Не, не. Чуйте…
Плащате един, а получавате два.
Извинете ме. Ще се забавя само секунда.
Не бързай, сливке.
Имаме цял ден за следобедна наслада.
# Чувствам, че земята се движи под моите крака
# Чувствам, че небето ще се срине. О, ще се срине
# Аз просто губя контрол.
Изпей го, Станли, сладур.
# До дъното на моята душа, аз само…
Боже, това си ти!
Защо бе? Защо ме следиш? Какво съм ти направил?
Станли! Какво правиш тук?
Няма значение. Трябва да ми помогнеш. - Моля те.
Моля те, не казвай никому, че си ме видяла тук. За първи път ми е.
Кълна се. Повече няма да го правя. Обещавам.
Пази тишина. - И какво толкова лошо, все пак?
Нищо не съм сторил. Никога не правя нищо.
Станли, чуй ме. Трябва да ми помогнеш.
Да ти помогна? Нищо не знам за това място.
Но въпросът е на живот и смърт. Много е важно.
Какво искаш да направя? Хей, я ми ги върни.
Има телефон до басейна. Иди там и се обади на полицията.
На полицията?
Мили Боже, на полицията? - Да, кажи им да дойдат веднага тук.
Кажи им да нападнат това място. - Нападение?
Искаш аз да ида да се обадя, за да нападнат? Ти луда ли си?!
Знаеш ли какво ще ме правят? Заглавията.
Слушай. Много животи са в опасност. Моят живот, твоят живот.
Навън има хора, които са убийци. - Какво?
Защо мен? Те не ме познават. Дори не ползвам истинското си име.
Вземи тази монета. Хайде, излизай там и се обади на полицията.
Не бива да си тук, когато дойдат.
Върви, аз ще наглеждам дрехите ти. - Но аз не мога да го направя!
Господи. Повече никога няма да правя така.
Здравейте. Да, ами…
Да, бих искал да видя…
Свържете ме с полицията.
Помощ!
Въпросът е на живот и смърт. Кажете на Тони Карлсън! Кажете на лейтенант…
Хей, хей. Какво е…? Какво правите тук?
Какво?
Това ли искате? Добре.
Благодаря ви много.
- Нещо от ФБР? - Не, нищо.
- А от ЦРУ? - Нищо.
Нищо. Нищо за нищо. Направо страхотно.
Ти ли си Тони Карлсън - ченгето приятел на Глория?
- Да. - Намерихме тази папка
в библиотеката, за Лигата "И църквите да плащат данък"
Реших да го донеса. Има някои снимки и Глория реши, че може да помогнат…
Я чакай. Това е госпожица Касуел.
Не. Мисля, че това е Делия Дароу. Пише, че тя и нейният съпруг
са основали лигата и през 1963 са изпратени в затвора.
Опитали да отвлекат преподобния Били Греъм. Къде е Глория?
Дикинсън, разберете всичко, което можете за тази Делия Дароу.
Разбрах.
Чуйте, не знам какво се случи. Не правех абсолютно нищо.
Наистина. Вижте, никога преди не съм ходил по онези места.
Мислех, че е здравен клуб.
Какви откачалки. - Виж, благодаря, че се отби.
Това е първата истинска следа, която получихме днес.
Ще кажа на Глория. Тя си е у дома. - Не е. Говорих с хазяина и той каза,
че е излязла, да се срещне с теб. - Какво говориш?
Това ми каза той. Очаквах да я видя тук.
Хей, какво… Къде тръгна?
Не знаех, че е такова място.
На кого му пука? - Естествено, платих парите,
но исках масаж. Имам болен гръб.
Боли ме тук нагоре и надолу. Всичко, което исках, беше малко…
Долу ръцете, момче.
Господи.
- Не чу ли адреса? - Не.
Тя каза само, че Фърги се е обаждал и й казал да се срещне с теб.
Сега се сещам, че се озадачи, когато той й каза да си вземе чадър.
Мамка му, трябваше да остана с нея.
Мислиш ли, че е била отвлечена от онзи тип - Стилтскин?
Сигурен съм. Но мисля, че знам откъде да започна търсенето.
Чакай! Ако Глория е в беда, идвам с теб.
Не става. Не мога да бъда отговорен за твоята безопасност.
Гледай.
Мамка му!
Черен колан, 1945 г.
Добре, но побързай, нямаме много време.
Трябва да отидем до архиепископа. - Есме.
Бъди послушна… Есме! Колко пъти да ти казвам да не ядеш цигарите?!
- Хайде, да вървим. - Вярно.
Мислиш ли, че Глория е при архиепископа?
Не бих се изненадал.
Здравей, Търк. Търсих те.
Много впечатляващо. - Обучение в джунглата.
Скрий го в храстите. Ще се видим отзад.
Фърги.
Какво става? - Сигурно е онзи идиот - Търк.
Бог знае какво го задържа. Закъсняваме.
Добре ли си? - Тони… трябва да ги спреш.
Какво? - Стилтскин е нает да убие папата.
Папата? - На операта довечера, преди приема.
И архиепископът ли? - Това не е архиепископът.
Те са го убили. Това е неговият брат близнак.
Брат близнак? А Глория? Къде е?
Държат я горе. Аз съм добре. Върви.
Не мърдайте, лейтенант. Хвърлете оръжието, или ще стрелям.
Не разбирам. Стилтскин е мъртъв. Полицията знае всичко за вас.
Вече няма начин планът ви да работи.
Те може да знаят за Делия Дароу и може да разберат за Чарли,
но планът ще сработи.
Изявлението ще бъде направено.
Не мислиш ли, че трябва да се махаме оттук? Търк е изчезнал.
Какво чакаме още? - Всичко с времето си, Чарли.
Едва 18:45 е.
Жертвата тъкмо влиза в капана.
Лейтенант, вашето непреклонно търсене
ни принуди да измислим резервен план.
Той е гарантиран.
Ако до края на първото действие папата все още диша,
Уайти Джаксън ще открие стрелба откъм органа.
Също ще стреля, ако папата неочаквано напусне мястото си
или ако полицията пристигне в залата.
Но защо ще убивате папата? Той не значи нищо за вас.
Той е символ… на голямото богатство и обща сила
на църквите по света. - Като скъпия ми мъртъв брат.
Все той беше добрият,
криещ се зад полите на тази измама, наречена организирана религия,
чиято единствена цел е да ограбят истинското духовенство от живот
и да увековечат своя авторитет.
Млъкни, Чарли. Не се вълнувай.
Моят брат.
Конюшня ли е това?
Или е дворец за принца на църквата?
В миналото, хората са избирали и убивали своите крале.
Тази вечер е началото на закъсняла революция.
Преди 10 години се опитахме да направим мирна кампания
за данъчно облагане на тези корпорации за милиарди.
Но… те поддържат икономическата система
и тя поддържа тях.
Нападаха ни, присмиваха ни се,
а накрая ни тикнаха в затвор.
Но точно там, в тези адски дупки,
където умът е ограничен и духът окован,
осъзнахме, че единственият най-ефективен начин
да доведем до радикалната промяна, е исторически доказаният път…
…на насилието.
Г- н Хенеси…
Яка се оказа бабката. - Хайде. Трябва да стигнем в операта!
Но операта е на другия край на града, а вече минава 19:00 ч.
Операта трябва вече да е започнала.
# The Mikado, Act I, Part I
Обади се на Коулмън. Кажи му да каже на всички екипи в околността
да ме чакат пред операта. Да не предприемат нищо докато не пристигна.
Погрижи се за Фърги. - Може да ти потрябва.
Вече е 19:15! Няма да успеем! - Ще успеем.
Тони, това е еднопосочна улица! - Кучи син!
Внимавай!
# The Mikado, Act I, Part III
Господи!
Внимавай!
- Мама мия, Луиджи! - Добре ли си?
- Добре съм. - Да се махаме оттук.
Луд ли си бе?! - Запазете спокойствие!
Никой не е пострадал! В акция сме! - Ти луд ли си?! А моят "Луиджи"…
…разби ресторанта ми! - Аз съм полицай.
Луд ли си?! - Спокойно. Насладете се на вечерята!
Няма за какво да се притеснявате! Аз съм полицай и това е по спешност.
Трябва да тръгваме. Връщаме ви телефона…
Полиция! Полицията! "Луиджи"! - Това е много голяма поръчка.
Голяма поръчка. - Разбиха ми ресторанта!
Хей, ти! Аз съм полицай.
Трябва да стигнем до операта, и ти ще ни закараш.
Добре! - Отлично. Качи се отпред, Глория.
Ситуацията е на живот и смърт, така че аз ще карам, приятелю.
Супер.
Страхотно.
Спрете! Полиция!
Какво се е случило? - Да. Голяма катастрофа там.
Полицай съм. Имаме нужда от помощ. Ще ни помогнеш ли?
Разбира се, няма проблем. - Следвай онзи каубой. Той е с…
Той е от ФБР. Глория, качвай се.
Хей, почакайте!
Тони! Здравейте.
Тони, отзад има възрастна двойка.
Не говорят английски. Току-що пристигат в Америка.
Страхотно. Кажи им здраво да се държат. Сега не мога да спра.
Видяхте ли? Няма защо да се притеснявате.
Всичко ще бъде наред. В пълна безопасност сме.
Тони е полицай. Разбирате ли, ченге?
Разбирате ли, бум, бум, като Коджак? - Коджак?
- Какво? - Коджак? Бум, бум?
- Точно така! - Коджак!
Когато влезем, искам да посочиш албиноса.
Само ти си го виждала, а може да е маскиран.
О, Боже! Той ще бъде при единия орган, нали?
Така каза жената. Внимавай. Дръж се.
Момчета, след мен!
Беше ми много приятно да ви срещна. Довиждане.
- Сайонара. - Кождак! Бум, бум!
Кажи на Морган, че съм тук. Вие се обадете на охраната. Тръгваме.
Вие елате с нас. Хайде.
Лейтенант Карлсън от полицията…
Вие двамата елате с мен. Извадете оръжията.
Отваряй!
Трябва да е от другата страна. Ти стой тук, докато го хванем.
Вие, момчета, елате с мен.
Тони, помощ!
Къде води тази врата? - Зад кулисите.
Кажи на Коулмън да ме чака зад кулисите. Вие елата с мен.
Спуснете завесата. И свалете онова нещо долу.
Свалете ги.
- Ти наистина рискува горе. - Знам.
- Добре ли се чувстваш? - Идеално.
Вдигнете завесите, вдигнете ги!
Не чувате ли какви аплодисменти?
Браво! Браво!
Barry Manilow: # Ready to take a chance again
Любителски превод: MiKeD
Редакция в превод и друга: Веселин Каменов 1963