Noapte bună, John!
- Bună seara, Excelenţa Voastră! - Bună seara, doamnă Russel!
A mers bine şedinţă?
Foarte bine, desigur.
Sunt ferm convins. Gala de deschidere va fi un triumf.
Nu-i minunat? E aşa de palpitant, aşa de ecumenic...
Exact. Noapte bună, doamnă Russel!
Noapte bună, Excelenţă!
Sincronizarea: sky @ www.titrări.ro
*** JOC ÎNŞELĂTOR ***
Nemaipomenit!
Perfect. Un pahar? Mulţumesc.
- Janet. Bună! - Bună, ce mai faci?
Arăţi nemaipomenit.
- Mulţumesc. - Felicitări!
Nu intenţionez...
Scuze...
E vina mea. Doar a mea.
Aşează-te puţin, să vorbim.
Stai puţin. Cum adică pleci?
Am un drum lung de făcut, şi apoi mă întorc în oraş.
Nu te îngrijora. Am promis, voi fi la nunta ta.
Perfect, chiar am nevoie de tine. Ce faci în seara asta?
Nimic deosebit. Merg la cinema.
- Singură? - Da.
Gloria, nu se mai poate aşa!
Nu înseamnă că dacă ai avut odată o experienţă tristă,
s-o ţii tot aşa!
Nu-i adevărat! Am venit la petrecere, nu?
După divorţ, te-ai închis în biblioteca
şi-n spatele acelor ochelari. Uită-te la tine!
Trebuie să fii mai veselă. Desparte-te de trecut!
- Ce? - Îţi trebuie câteva schimbări.
Alege-ţi o pradă! Acordă-ţi o şansă!
- Ce vrei să zici, am îmbătrânit? - Nu zic nimic.
Asta-i problema.
- Bine, bine, am înţeles mesajul... - Desigur.
Să vedem. În seara seara... pune ochii pe cineva,
agaţă-te de el... Scuză-mă puţin.
- Are dreptate. - Ce?
Frumoasă petrecere. Şi destule şanse.
Nimeni nu ţi-a zis că nu-i frumos să tragi cu urechea?
Reminiscenţă din copilărie.
Nu voi uita niciodată, cum în fata preotului, părinţii mei
au analizat comportamentul meu... - Scuză-mă, trebuie să plec.
Dar îţi place aici. Haide, scuză-mă! Am glumit.
Cred c-am dat-o-n bară.
Da, ai zis ce ai gândit.
Asta merit. Ascultă, te cheamă Gloria, nu-i aşa?
Eşti o fată drăguţă, eu sunt un tip drăguţ,
şi chiar dacă nu te desparţi de trecut...
Ce zici?
N-ai nevoie de un însoţitor?
- Nu agăţ oameni străini. - E problema ta...
Şi atunci de ce aş încerca?
Când cauţi ceva... Iată...
Bună. Mulţumesc.
Am o mare problemă. Trebuie să ajung în oraş la 5.
- Dar mă duc în... - Mulţumesc.
Bine.
- Ce-a păţit maşina? - Radiatorul.
Ce păcat! Locuieşti în oraş?
Da.
- Şi eu. Nu-i nostim? - Da.
Se pare că o să plouă.
Sigur, cu vremea din San Francisco nu se ştie niciodată.
Într-o zi e umezeală şi ceata şi peste trei ore e senin.
- Cum te cheamă? - Gloria.
- Frumos nume. - Mulţumesc.
Al meu e Bob Scott. Toată lumea-mi spune Scotty.
- Îmi pare bine de cunoştinţă. - Şi mie.
Nu sunt salvat în fiecare zi de o fată cu o decapotabilă galbenă.
- O ţigară? - Nu, mulţumesc. Nu fumez.
Şi eu încerc să mă las.
- O să trăieşti mai mult. - Da.
Aşa plănuiesc.
- Haide, Gloria! O să fie distractiv! - Ştiu şi eu...
Te voi aştepta în fata cinematografului.
- Unde ziceai că e? - Nuart pe strada Union.
Haide, Gloria, asuna-ţi riscul!
Ce ai de pierdut? Cumpăr eu floricelele.
Bine, fie. Să ştii însă, e o retrospectivă.
Îmi plac filmele vechi.
La naiba, mi-au mai rămas doar trei.
Gloria, fă-mi o favoare.
Mi le păstrezi tu până diseară?
Încerc să fumez doar un pachet pe zi.
- Bine, dacă te ajuta. - Crede-mă, mă ajută enorm.
Dacă nu le văd, nu mă gândesc la ele.
Ţi le pun în poşetă.
Trebuie să fug.
- Ne vedem la film! - La opt fix!
Bună! Nu credeam c-o să mai ajungi.
Ştiu, e îngrozitoare vremea.
De asta mi-am luat bilet şi am intrat.
Ţigările?
Nu cred că te vor lăsa să fumezi aici, Scotty.
Ia nişte floricele!
Haide, ia! Eu nu mai mănânc.
- Filmul... - N-ai pierdut prea mult.
Individul în trenci îl aşteaptă pe marinarul chinez,
presupusul răpitor al bătrânului nomad.
Dar secretara i-a spus şoferului de taxi că...
Stai puţin...
O să aibă loc o crimă.
Sunt convinsă.
Poliţia. Anunţă tu poliţia.
Şoferul de taxi e mână-n mână cu poliţia.
Doar ca marinarul chinez nu ştie asta.
Ce e?
Piticul.
Ai grijă la Piticul.
Scotty, nu e niciun pitic în acest film.
Scotty? Eşti bine? Scotty?
Veniţi repede! E un mort înăuntru!
- Unde? - Înăuntru!
Îmi pare rău, va trebui să vă duceţi la director.
- Unde e? - În biroul lui.
Dar nu vă sfătuiesc să intraţi.
Dumneavoastră sunteţi directorul?
Da.
Repede! A fost ucis un om!
- Ucis? Cum? Unde? - Înăuntru!
Opriţi filmul! Chemaţi poliţia!
Fred, opreşte proiecţia. Aprinde luminile.
- Veniţi cu mine, repede! - Nu în cinematograful meu!
Harry!
E în regulă...
- A dispărut! - Ce înseamnă asta?
- Partenerul meu era aici. - Cine?
Partenerul meu. A stat lângă mine. Vă jur!
Partenerul dvs se presupune că era mort?
Da. Stătea lângă mine şi i-am dat floricelele mele. Unde e?
Doamnă, veniţi cu mine!
- Filmul reîncepe imediat. - Trebuie să mă credeţi.
- Da. - Mi-aţi văzut partenerul?
Vom vorbi în hol, bine?
- Vă cred, vă garantez. - L-aţi văzut?
Poftiţi în hol!
Bine!
Spune-i lui Fred să reia proiecţia şi să stingă luminile în sală!
Trebuie să mă credeţi!
Doamnă, m-aţi făcut de râs!
V-am văzut la intrare.
- Eraţi singură. - Nu, el a venit puţin mai târziu.
Era ud leoarcă şi sângera.
Sylvia. Unde pleci, dragă?
Îmi pare rău, Harry. Pauză e peste 20 de minute,
şi trebuie să încălzesc cârnăciorii.
Dar, Sylvia... Sylvia.
A zis "Fereşte-te de Pitic"
Pitic? Ascultă...
de ce nu ne faci amândorura o mare favoare?
Du-te acasă şi dormi.
Nu pricep. Era mort.
Nu ştiu ce i s-ar fi putut întâmpla.
N-ar trebui să mai vii la filme de genul ăsta
dacă te afectează în aşa măsură!
Domnule Hennesey... Dumneavoastră eraţi!
Ce-ai păţit, draga mea?
- Arăţi ca şi cum ai văzut un mort! - Da, am văzut!
În cazul ăsta, intră şi povesteşte-mi!
Vom bea câte o ceaşcă de ceai.
Dar a fost aşa de real! Aşa de sinistru a fost ce mi-a zis!
Draga mea Gloria, oamenii nu pică seceraţi în cinematografe,
privind la filme de groază şi şoptind "uită-te după elf".
A spus "Ai grijă la pitic"
Mă rog... Ţi-a făcut o farsă, asta-i.
N-ar trebui s-o iei aşa în serios.
- S-a purtat destul de ciudat. - Vezi?
Nu crezi c-ar trebui să anunţ poliţia?
Poliţia? Pentru ce?
Nu ştiu. Am un sentiment ciudat
că încearcă cineva să mă omoare.
Să te omoare? Să suni la poliţie şi să spui că ai un sentiment ciudat?
Au ei crimele lor cărora să le poarte de grijă.
Poate ai dreptate.
Au crime, execuţii, asasinări...
Cred c-ar trebui să analizăm bine cuvântul "crimă".
- Ia o prăjiturică. - Mulţumesc.
- Sunt bune. - Nu-i aşa?
Când eşti un antropolog cu experienţa mea,
când mai tot timpul eşti pe teren,
dobândeşti, precum zicea tată, "expertiză culinară".
Îmi amintesc că eram în Africa, în Kenya,
studiam tribul Ibutu... o comunitate fascinantă,
Am putea să ne inspiram de la ei...
Dar aveau un vraci înţelept, Kiyato, un priceput bucătar.
Am chiar o poză cu el. Să ţi-o arăt.
Esme, pleacă de la prăjituri! Pleacă de acolo!
Pleacă, n-auzi?
Biata Esme, aţi speriat-o!
Se obrăzniceşte.
Se furişează prin casă.
Nu-i aşa, obrăznicătură?
Unde rămăsesem? Da, la Ibutu.
O comunitate lăudabila.
Crimele sunt interzise, iar sexul încurajat.
Mulţumesc, domnule Hennesey. Aţi fost nemaipomenit!
Eşti chiriaşa mea preferată.
Şi dacă cineva în miez de noapte te deranjează,
doar să ţipi!
Şi într-o clipă voi fi sus.
Noapte bună! O să ţin minte.
Esme...
Papa Pius al XIII-lea, în prima parte a turului din America,
s-a adresat astăzi într-o şedinţă specială,
Adunării Generale a Naţiunilor Unite în New York.
Făcând apel la pace şi armonie pe plan internaţional,
pontiful de 72 de ani a fost la o recepţie călduroasă,
unde delegaţii ONU l-au aplaudat în timpul discursului ce l-a ţinut.
New York-ul este primul din cele cinci oraşe pe care le va vizită.
Se va întâlni cu preşedintele şi cu liderii Congresului mâine,
la Capitoliu, iar apoi va pleca spre Chicago şi Los Angeles,
cu o ultimă escală la San Francisco, înainte de zborul spre Japonia.
Vicepreşedintele Abernathy soseşte în Guam în această seară,
gata să înceapă mâine tratativele cu miniştrii despre pactul SEATO.
Scopul acestor întâlniri este de a stabili un nou cadru...
- Luăm prânzul împreună? - Da.
Am multe să-ţi spun.
- Da? Despre ce? - La masa îţi spun.
Gloria, ştii rata violurilor în cazul autostopiştilor?
- Ai idee? - Nu.
E mare. Şi uită-te la tine, fără nicio protecţie...
Nu eram amatoare de sex.
Violul nu e un act sexual, ci un act de violenţă. Ţine minte!
Să presupunem că individul te-ar fi atacat
în loc să facă farsă aia stupidă în cinematograf.
Ce făceai?
L-aş fi pocnit cu umbrela.
Că veni vorba de antichităţi...
Serios, scumpo, revino la anii 70.
Trebuie să-ţi iei nişte marfă.
Îl vezi? I se zice "Ţipătorul".
Dacă-ţi pune mâna pe sâni, apeşi pe buton.
Apoi acest spray. Drept în faţă!
Şi la urmă, gata de luptă, folosind pumnul puterii.
Pac! Drept în burtă!
Eşti foarte pregătită.
Nimeni nu se va lua de Stella, dacă Stella nu vrea.
Ştiu şi eu... atâtea lucruri...
Draga mea, trăim într-o lume violenta. Sunt ciudaţi peste tot.
Pune-i la pământ tu, înainte de a te pune ei!
- Noapte bună, doamnă Monk. - Noapte bună.
- Vă luaţi serviciul acasă? - Da.
Îmi place un detectiv fascinant, iar munca de cercetare e palpitantă.
- Sunteţi cea mai bună. Noapte bună! - Noapte bună!
Gloria, era să uit!
Te-a căutat cineva, cât ai fost la masă.
A spus că-l cunoaşte pe pastorul tău şi te va contacta mai târziu.
Un om mic de statură, un pitic.
Noapte bună!
M-aţi speriat!
Am crezut că sunteţi un pitic.
M-aţi speriat rău. Biblioteca e închisă.
N-aţi auzit clinchetul? Nu contează.
Am încuiat deja uşa din faţă. Puteţi ieşi odată cu mine,
dar trebuie să mă aşteptaţi...
Pe acolo!
- Du-mă acasă! - Cum?
Du-mă acasă, te rog.
Sigur.
- La mine... sau la tine? - Care e mai aproape?
Am o cămăruţă chiar după colţ.
Perfect.
- Te deranjează dacă-mi termin băutura? - Nu. Te rog. Chiar trebuie?
Nu, desigur nu. Domnişoară...
Mundy. Gloria Mundy.
Moria Glun... Moria Glundy.
- Putem să ieşim prin spate? - Prin spate...
N-am nimic împotrivă, Gloria. Cum zici tu.
Mă cheamă Stanley Tibbets. Frecventezi asemenea baruri, Gloria?
Nu că ar fi ceva în neregulă cu asta. Dorinţa umană...
e fascinantă. Eu, de exemplu...
Eu... am o slujbă interesantă. Eu... lucrez în slujba oraşului.
- Dar din când în când... - Nu putem merge mai repede?
Se pare că te grăbeşti. Am această impresie, nu că aş obiecta...
Orice bărbat ar adoră o femeie care impune ritmul.
De exemplu, femeia normală.
După două săptămâni de luat cina, poţi ajunge cu ea la prima etapă.
Sunt în America de doi ani şi...
- Domnule Tibbets, vă rog! - Îmi poţi spune Stanley.
Iată-mi micul meu refugiu.
Nu aprinde încă lumină.
Voi trage draperiile.
Bine gândit.
Cum zici.
Ce e?
Ascultă. Nu vreau să crezi c-aş fi o ciudată, dar aş vrea...
Nu, eu te înţeleg. Fă-te comodă.
- Mulţumesc. - Să-ţi aduc ceva de băut.
- Minunat. Mulţumesc. - Ce preferi?
Am de toate.
Nu ştiu.
Lasă-mă pe mine să aleg. Ştiu ce ţi-ar trebui.
Puţină muzică?
- Bun. - Un mare succes.
- Da. - Microfoane ascunse. Cuadrofonice.
- Da? - Am tot ce vrei.
Poftim, vulpiţo.
- Gloria. - Gloria.
- Parcă e Tabasco. - Este un amestec spaniol.
N-am mai gustat aşa ceva.
Ei bine, am cunoscut câţiva...
...în Spania.
Ce zici de astea?
- Domnule Tibb... - Stanley.
Stanley, să nu-ţi închipui că aş pleca imediat de aici.
- Vreau să mă asigur că... - Nu. Fără alte explicaţii.
După cum zici...
Adresezi lumii dorinţa ta.
Eu adresez lumii dorinţa mea.
Şi dacă, dorinţele noastre...
se...
întâlnesc...
asta-i...ăsta-i tipicul.
- Să mă uit puţin afară. - Bine. Bine.
Ce zici dacă m-aş face mai comod?
Cum? Nicio problemă.
Ai binoclu?
Ce vrei? Binoclu?
Şi tu? Eşti ca mine.
Am citit asta în "Penthouse". O secundă.
Iată, scumpo.
- Mulţumesc. - Cu plăcere, păpuşico.
Am de toate.
Gloria! Ce aşteptăm?
Dumnezeule!
Ce e?
Ce e? Ce faci?
De ce te dezbraci?
Nu pot să cred! Credeai că eu...?
Nu voiai să...?
Stanley, fii serios!
- Cum de ai crezut că ...? - Doar mi-am închipuit...
Ştii, doar aşa de amuzament.
- Ce e pe perete? - Este... Nu e nimic.
Este un filmuleţ. Educativ.
- Şi acolo? - Dumnezeule!
Dumnezeule! Tu...? De unde ai găsit toate astea?
Scuză-mă. Nu fac asta aşa des.
Nu credeam că există atât de multe chestii.
- Poţi pleca, dacă vrei... - Extraordinar, chiar extraordinar!
- Am luat asta pentru nepoatele mele. - Oh...
- Nu, am împrumutat asta pentru o petrecere. - Lasă-mă pe mine.
- Să chem un taxi? - Te rog...
Domnul Hennesey?
Sentinţa va fi dată în două săptămâni.
Se aşteaptă să fie maximă.
Continuându-şi turul internaţional, Papa Pius al XIII-lea,
a sosit azi la Washington, unde s-a întâlnit cu preşedintele.
Cei doi au vorbit mai mult de o oră, după care pontiful
a participat la o recepţie la Casa Albă în prezenţa
mai multor demnitari din capitală, pledând pentru
pace şi armonie pe plan internaţional.
Vicepreşedintele a sosit la San Francisco.
Dar pentru început...
Vino!
Unde e?
- Unde e? - Ce?
Doamnă...nu vreau probleme.
Doar daţi-mi ce v-a dat Scott ieri.
Nu mi-a dat nimic.
Ce v-a dat în maşină?
Jur că nu mi-a dat nimic, cu excepţia unui pachet de ţigări.
- Unde e pachetul? - În poşetă.
Unde e poşeta? Unde e?
Acolo, pe canapea.
Bine, rămâi acolo.
Nu...
Alo? Poliţia?
S-a întâmplat ceva groaznic! Ce?
O crimă. Vreau să raportez o crimă.
Bine, dar grăbiţi-vă!
Alo? Da.
Un bărbat a intrat în apartamentul meu şi cred că l-am omorât!
Nu.
Nu, s-a întâmplat adineauri.
Am venit acasă, iar el era aici.
Cum?
Bine, aştept. Dar grăbiţi-vă!
Gloria Mundy.
Strada Vallejo, numărul 430, etajul doi. Vă rog, veniţi repede!
Oh, nu!
Nu! Nu!
Bună! Cum te simţi?
Tu? Ce cauţi aici?
Sunt de la poliţie. Te simţi bine?
Sunt inspectorul Ferguson, doamnă,
iar el e partenerul meu, locotenentul Carlson.
I-ai sunat pentru o crimă.
A trebuit să sparg broasca de la uşă.
Cadavrul! Unde e cadavrul?
- Care cadavru? - Mortul!
Era chiar aici. Nu l-aţi văzut?
Pe cine?
Şi telefonul...
şi fereastră...
Dumnezeule! S-a întâmplat din nou.
- Ce? - Ca şi aseară.
- La cinematograf. - Ce?
Cadavrul a dispărut pur şi simplu!
Poate că se simţea jenat.
Intră! Mai bine ia un loc.
Nu înţelegeţi! Cadavrul a dispărut!
- Al cui cadavru? - Nu ştiu.
Un bărbat cu o cicatrice.
A încercat să mă omoare, dar l-am înţepat cu acul!
Narcotice?
Nu, din trusa de tricotat...
Le-a pus înapoi în coş...
Şi vătraiul... Sau aţi făcut voi asta?
Linişteşte-te!
Noi am primit un apel despre o omucidere.
Am sosit aici, am spart uşa împreună cu proprietarul tău,
şi te-am găsit pe jos, în bucătărie, în stare de inconştienţă.
Te-am ridicat pe canapea...
- M-ai ridicat? - Da.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Şi te-ai trezit insistând că e un cadavru aici.
Ştiu că pare ciudat, dar cineva a făcut curat aici.
- Şi a luat şi cadavrul? - Exact.
Stai puţin!
Asta e! Trebuie să fi fost albinosul!
Care albinos?
El l-a omorât pe cel cu cicatricea.
Parcă ziceai că tu l-ai omorât pe cel cu cicatricea.
Da, aşa e. Doar ca albinosul l-a omorât după ce l-am omorât eu.
Vedeţi, eu doar l-am înţepat cu andreaua.
După ce a auzit cântatul cucului.
Nu mă credeţi, nu?
Dar ăsta-i adevărul. Chiar aşa s-a întâmplat.
Dumneavoastră mă credeţi, nu, domnule Hennesey?
Dragă, dacă tu crezi, cred şi eu.
Sunt tot felul de oameni,
suflete neînsemnate, cu minţi meschine.
Cum ţi-a spus şi cel de la film, aseară,
"Ai grijă la liliputani. Vor prelua controlul omenirii."
Domnule Hennesey, nu aşa a zis. A zis "Ai grijă la Pitic".
Pitic?
Mă rog... Nu-ţi face griji.
Sunt aici să mă asigur că eşti teafără. De fapt...
chiar acum voi monta o nouă broasca.
Una mare, desigur.
Nu mă crede.
Crede c-am visat.
Nu te prosti!
Gloria...
ai vărsat ceva acid mai devreme?
Nu. Nu mă înţelegeţi. Un individ a încercat să mă omoare.
- Albinosul? - Nu, nu el!
- Omul cu cicatrice? - Da!
Vedeţi, albinosul a încercat să mă omoare mai devreme,
dar m-am apărat cu umbrela. - Cu umbrela?
Pe cel cu cicatrice nu l-am mai văzut până acum.
Numai dacă nu era cumva cel care conducea limuzina neagră.
De ce voia să te ucidă?
- Cine? - Omul cu cicatrice.
Nu sunt sigură, dar poate din cauza ţigărilor.
- Voia o ţigară? - Nu, el voia întreg pachetul.
Ce lacom!
Albinosul, cred că şi el voia ţigările.
Aşa că l-a omorât pe cel cu cicatrice pentru a lua ţigările.
Exact.
Şi pun pariu că tot el l-a omorât pe Scotty.
- Scotty? - Cine-i Scotty?
Gloria...
ştiu că ai trecut prin ceva în seara asta,
real sau imaginar. Dar trebuie să te readuc la realitate.
Trebuie să vezi absurdul situaţiei.
Nu avem niciun cadavru, niciun semn de violenţă.
Suspecţii noştri sunt albinoşi şi fumători înrăiţi.
Stai puţin! Ştiu!
Albinosul lucrează pentru pitic.
Am mai primit apeluri idioate, dar asta le întrece pe toate!
Unde ai cunoscut-o pe nebuna?
Şi de ce ai invitat-o la prânz la secţie mâine?
Nici n-ar trebui să vii cu mine.
- Soarta, Fergie. Destinul! - Destin, pe naiba...
- Tony, fata asta e ciudată. - Desigur.
Dar are cei mai frumoşi ochi verzi pe care i-am văzut.
De fapt, sunt albaştri.
Şi în spatele lor, e o demenţă cu o umbrelă ucigaşă.
- Stai puţin! - Ce-i?
Tu ai cei mai frumoşi ochi verzi pe care i-am văzut!
Încetează! Nu-mi place când faci asta.
- Să nu mai faci asta, da? - Hai, frumosule!
Gloria, nu-mi vine să cred.
Cum poţi fi atât de naivă?
Te urmăresc albinoşi pe stradă,
hoţii îţi intră în apartament... Nu vezi?
Toţi urmăresc un singur lucru.
- Vor să-ţi intre în chiloţi. - Nu prea cred.
Şi acum un poliţist te invită să iei prânzul la secţie.
Crezi că nu va încerca să obţină ceva?
E foarte drăguţ.
- Gloria, sunt prietena ta, nu? - Eşti.
Şi nu te-aş îndruma greşit, nu?
Nu.
Ia-le.
Fără ele, eşti lipsită de apărare.
Să vedem. Unu, doi, cinci, şase.
Şase.
Au cea mai frumoasă fermă aproape de Phoenix.
"Happy Trails", cred că se numea.
Desigur, înainte de război.
Iată, suntem la 13 şi e marcat cu "dublu".
- Asta face 26. - 26.
Ai fost vreodată la "Arizona Highways"?
E cel mai frumos magazin, nu-i aşa?
Să văd, acum...
Unu, doi, şapte, opt, nouă, zece, unsprezece, cincisprezece.
Ce imagini! Mă întreb dacă se mai editează.
Le-am văzut mereu pe la bibliotecă.
Şi iată că merge...
Opt, nouă, zece, unsprezece... Dublat...
Avem 15, avem 26, şi dublăm...
- 52. - O clipă, Elsie!
Cred că ai greşit.
Gramatical, trebuie despărţit.
Zău?
Tocmai dădusem lovitura!
Uite-o!
Nu.
Ba da. Au încercat din nou.
Gloria, stai şi bucură-te de foc.
O să-ţi torn puţin martini cald şi albinos.
Poftim! Bea-l şi apoi la culcare!
Trebuia să te faci doctor.
Bine, jucăm ce vrei tu.
- Dacă fumez te deranjează? - Nu, poţi fuma.
Ciudat. Tatăl meu era doctor.
- Voia să mă vadă doctor. - Şi?
M-am dus la medicină.
Era greu. Atâtea cărţi...
Apoi, m-am dus la paramedici. Era şi mai greu.
Şi apoi... m-a atras criminalistică.
- Dar eşti poliţist. - Acelaşi lucru.
- Cum e laptele? - Bun.
- Domnule locotenent... - Tony.
Nu înţeleg totuşi ceva.
Aseară, nu m-ai crezut?
- Am crezut că tu o crezi. - Dar în seara asta?
Crezi c-aş fi fost răpită?
Ştiu adresa clădirii unde m-au ţinut.
- Se pare că... - Promit, verific mâine la prima oră.
Şi plăcută de înmatriculare a limuzinei negre, 121 TCE.
- Am reţinut. - Tony, nu te mint.
Nu crede nimeni asta.
De ce vor să mă ucidă?
Haide, aici eşti în siguranţă.
Am verificat toate uşile şi ferestrele.
Ai încredere în mine?
Termină-ţi laptele.
Eşti fată bună. Bea-l tot!
- Te simţi mai bine? - Da.
Vorbim mâine.
Nu lucrez mâine. Sunt acasă.
Perfect.
Vrei să te duc în dormitor?
Nu, mulţumesc. Pot să merg.
Bine. Atunci plec.
Nu-ţi face griji, Gloria.
Dacă într-adevăr cineva încearcă să te omoare,
promit, vom afla cine e şi de ce.
Am verificat camerele. Nimeni nu e acolo.
Proprietarul spune că nu e locuit de luni de zile.
E închiriat anual unui tip, pe nume... Stiltskin.
Stiltskin...
Am mai auzit undeva numele ăsta.
Nu se poate.
Am crezut că am vacanţă trei săptămâni când ai fost suspendat.
Mi s-a înscenat totul.
Ai noroc că mai ai insignă.
Să-l arestezi pe primar pentru exces de viteză?
Nu eşti întreg la minte?
Îţi spun, era machiat la ochi.
Fugi de aici!
Vorbesc serios.
Care a fost povestea recentă despre un individ pe nume Stiltskin?
Ai vorbit cu Donahue?
Nu. De ce?
Îl cunoşti?
Da. L-am mai văzut. Lucrează sub acoperire, nu?
A lucrat. Îl chema Bob Scott.
Tocmai l-am pescuit din apă.
Scotty.
Lucra la un caz despre o asasinare importantă
care urma să aibă loc aici, joi noapte.
- Mâine seară. - Cel mai mare gangster din Chicago
a fost angajat să facă asta.
Numele lui e Stiltskin,
Rupert Stiltskin.
Stiltskin?
Alias "Piticul".
La naiba!
Nu. E drăguţ. M-a adus acasă aseară...
Şi a aranjat să mi se aducă maşina în dimineaţa asta.
- Cine e? - O livrare specială.
O clipă, Stella. Sună cineva la uşă.
- Doamna Mundy? - Da. O clipă.
Salutări!
Aşteptăm întâlnirea asta de ceva vreme.
- Tu... Tu eşti un pitic. - Corect.
J.J. MacKuen mă cheamă şi mă ocup cu viaţă.
Nu cu asigurările de viaţă, ci cu viaţa veşnică.
Te interesează?
- Doamne... - Sigur că da.
Te rog. Ca să fie perfectă,
am nevoie de toată atenţia ta.
O să te sune mai târziu.
Tu... eşti piticul.
De fapt, preferăm să ni se spună "scunzi".
Tu trebuie să mă fi căutat la bibliotecă.
Desigur. Din nefericire, nu ni s-au intersectat drumurile.
Nu contează!
Astăzi, ţi-am adus un cadou
din partea celui ce m-a angajat.
Tot ce ţi se cere
e să ai posibilitatea apropierii de Dumnezeu.
Stai departe de mine!
Doamna Mundy, ce-i cu atitudinea asta?
Sunt doar un vânzător al Cuvântului Domnului.
Priviţi-mă ca pe un instrument
care vă va elibera de temeri
şi care vă va aduce odihna veşnică.
Stai departe de mine!
Doamna Mundy...
crezi în viaţa de apoi?
Ajutor!
Opriţi chestia asta!
Ajutor!
- Gloria. - Tony!
Gloria, ce faci?
L-ai văzut? El era. Era "piticul".
Despre el îmi spunea Scotty.
A încercat să mă omoare.
Ştiam eu că o să încerce să...
"Noua Biblie Americană". "Traducerea în care puteţi crede."
"J.J. MacKuen."
Era doar un vânzător?
Vrei să zici că...
Exact, dragă.
Ai atacat un pitic nevinovat.
Domnul MacKuen?
Gloria Mundy.
- Cine? - Nu vă amintiţi de mine?
Aţi fost de dimineaţa pe la mine.
Cum vă simţiţi?
Aşa şi aşa.
Mulţumesc pentru flori.
N-aveţi de ce.
Plăcerea e a mea.
V-am mai cumpărat alte flori.
Singurul lucru ce pot să-l fac pentru dvs.
Îmi pare nespus de rău.
Ei bine, chiar voiam să demisionez.
Adevărat?
Nu doream să se întâmple aşa.
Sunt prea agasant. Necăjesc oamenii. Ăsta mi-e felul.
Nu mai pot căra.
Toţi văd în dvs. numai biblii.
Sunt de calitate.
Nu mai pot.
Nu mă mai simt puternic.
Datorită mie renunţaţi.
N-ai de ce să-ţi ceri scuze.
Mă retrag.
Nu, domnule MacKuen.
Cred că nu vă simţiţi prea bine.
Dar tot răul e spre bine.
Bine zis.
Poţi vedea latura pozitivă.
Mă gândeam să deschid o benzinărie în deşert
şi cred că tu mi-ai schimbat gândurile.
Îmi pare bine că am putut să vă fiu de folos.
Oh, nu!
Îmi pare rău.
Voiam să omor o muscă.
Îmi pare rău.
- Mai bine aş pleca. - Bine.
Vin mâine după serviciu.
Nu. Cred că mâine mă vor externă.
Bine.
Ei bine,
mi-a părut bine să te revăd. La revedere!
Sărmanul om!
Datorită mie,
am fost în stare să...
am acumulat atâta violenţă.
Ştiu.
Norocul lui că n-ai avut umbrela în apropiere.
Să mergem. Tony te aşteaptă la secţie.
Gloria, am nevoie de ajutorul tău.
Cineva o să fie asasinat mâine seară,
iar noi trebuie să prevenim lucrul acesta.
Aş vrea să te uiţi.
- Îi recunoşti pe aceşti oameni? - Ăsta-i omul cu cicatricea.
- Bun. - Ăsta-i albinosul.
Bine. Îl cheamă Whitey Jackson.
- Pe el nu-l ştiu. - Asta-i Rupert Stiltskin,
alias "Piticul". El e şeful echipei.
Scarface a vrut să-şi păcălească partenerii
şi i-a dat lui Scotty un microfilm cu acţiunea de mâine.
Ei au aflat şi l-au omorât pe Scotty.
Scarface a vrut să recupereze dovadă, pentru a se proteja.
Dar îl urmăreau şi pe el şi l-au omorât.
Deci dovadă era în pachetul de ţigări pe care mi l-a dat Scotty.
- Da. - Dar au luat
pachetul de ţigări când au luat cadavrul lui Scarface.
- Exact. - Şi atunci de ce mă vor?
Nu ştiu, dar te vor.
De aceea am sarcina de a te proteja.
Tu?
Şi asta ce presupune?
Ca de obicei.
Ne instalăm la tine, te supraveghem non-stop
şi comandăm pizza.
Am verificat numărul limuzinei negre.
- Perfect! - Şi?
N-o să-ţi placă.
E înregistrată pe numele arhiepiscopului din San Francisco.
Presimt ceva.
- Da! - Sunt locotenent Carlson, doamnă.
Arhiepiscopul Thomcrest e acasă?
Am vrea să-i punem câteva întrebări.
Desigur.
Intraţi, vă rog.
Exact.
Ne aşteptam ca toată lumea să stea jos când soseşte coloana.
Da.
Exact.
Mulţumesc pentru telefon.
La revedere.
Bună ziua.
Bună ziua. Scuze că vă deranjăm.
Sunt locotenent Carlson. El este inspectorul Ferguson.
Dumneaei e doamna Mundy.
Mă bucur să vă cunosc. Luaţi loc, vă rog.
Cu ce vă pot ajuta?
Verificam o limuzină neagră...
Aţi găsit-o! Ce veste bună!
- L-aţi prins pe ticălosul ăla de Turk? - Pe cine?
Turk Farnum, cel care a furat maşina.
Să nu-mi spuneţi că v-a scăpat!
Nu ni s-a reclamat furtul maşinii.
Nu? Dar ieri, chiar eu...
- Doamna Casswell? - Îmi pare rău, Excelenţă.
Am zis să-i mai dau o zi să apară cu maşina.
- Până la urmă e... - Da, doamnă Casswell.
Maşina a dispărut de două zile.
Cred că undeva trebuie să înceteze caritatea.
Îl puteţi descrie pe Turk?
- Mare, greoi. - Chel?
Da. A venit la noi ca şofer.
- Cât să fie? Acum trei luni? - Da.
De la şcoala de reeducare Sfântul Damien.
E un fost deţinut.
Ar trebui să avem dosarul lui.
- Care e adresa lui actuală? - Locuia deasupra garajului.
Doamna Casswell, de ce nu-i arătaţi domnului locotenent camera lui Turk?
Poate o să găsească ceva...
Da, Excelenţă. Vreţi să veniţi după mine?
Doamna Casswell, apoi reveniţi.
Am ceva de discutat.
Era un om tare drăguţ.
Poate prea simplu... Prea puţin educat.
N-a fost nimeni amabil cu el.
Nu i-a întins nimeni o mână de ajutor...
- Nu e nimic aici, Tony. - Bine.
Doamna Casswell, numele Stiltskin va zice ceva?
- Nu. - Dar Whitey Jackson?
Fotbalistul cu pantaloni strâmţi de la televiziune?
Nu.
Ei bine...
Acum chiar c-am încurcat-o!
Stella, nu e deloc aşa.
- Îmi place. - Şi el?
Cred că mă place şi el.
E în regulă. Nu e aşa de rău când spun că te plac.
Când îţi zic "te iubesc", atunci trebuie să ai grijă.
Trebuie să închid.
Vezi ce găseşte domnişoara Monk.
N-au auzit de asta pe aici.
Gloria, fii atentă!
- Pa. - Pa.
Domnişoara Monk, ce ştiţi despre Liga "Taxaţi Bisericile"?
Gata pe azi!
Ai mai aflat ceva despre Turk?
I-am verificat dosarul. Toţi asociaţii cunoscuţi,
locuri frecventate, cluburi, baruri. Nimic, până acum.
Am rugat o prietenă de la bibliotecă
să afle mai multe despre Liga "Taxaţi Bisericile".
E ciudat grupul pe care să-l frecventeze Turk.
Eu joc rolul detectivului. Tu, a femeii care are necazuri.
Stai puţin. Eu sunt cea implicată direct.
Îmi pare rău. Ai dreptate.
A fost o remarcă stupidă şi misogina. Îmi pare rău.
Tu îl cauţi,
dar eu, prin slujba mea, trebuie să-l găsesc primul.
Ce zici de două fripturi şi o sticlă de vin?
Ai putea începe prin a spune "bună".
Te conduc acasă.
Fergie, dacă apare ceva,
ştii unde să mă găseşti. Noapte bună.
Ăsta e drumul spre pod!
Parcă ziceai că mă duci acasă.
Aşa am zis.
Acasă la mine.
Eşti plin de surprize!
N-am mai cunoscut pe nimeni, care să locuiască într-o casă pe apă.
E fantastic!
Fratele meu a construit-o,
iar după ce s-a însurat, m-am mutat eu aici.
E aşa frumos!
Da. Într-o zi senină, se vede Alcatrazul.
Ce frumos!
- Fii atentă. Se poate aluneca uşor. - Da.
- Ţine-te de ceva. - Bine.
Te simţi bine?
- Ce foc! - Doar l-am aprins.
- Vino! - Hei! Bună, micuţule!
- Bună, căţeluşule! - Chaucer, ce zici?
Te-ai zbenguit destul, aşa că vei avea parte de un prânz pescăresc.
Chaucer şi cu mine ne-am acomodat perfect.
- Te place. - Mi-a spus totul despre Monica.
Cum de ştii de Monica?
Cred că-i pentru tine.
Ce este?
"Dragă, nu mai avem ouă şi brânză de casă."
"Le voi lua mâine. Cu dragoste, Monica."
Oh, Monica. E îngrijitoarea.
E foarte harnică.
E deosebită.
Vine de două ori pe săptămână şi face totul lună.
Are grijă şi de pânzele vasului?
Face focul.
Şi când mai vine?
Nu va reveni azi.
Monica a fost dimineaţă, şi...
- Doar atât de puţin? - Da.
Ştim amândoi ce înseamnă să fii trist.
Bună aruncare.
Vrei ceva?
Nu, mersi.
Sigur? Ştii cum se zice:
"la poliţişti găseşti orice drog"
Nu-mi trebuie.
Nu cred că e necesar.
Bine gândit.
Doar te-am testat.
Nu m-am atins vreodată de stupefiante.
Nu sunt de mine.
Eşti hazliu.
Şi tu ai cei mai verzi ochi pe care i-am întâlnit.
Sunt albaştri. Bea-ţi laptele.
Hai, spune...
Ce ai făcut după divorţ?
Nimic. M-am dedicat muncii la bibliotecă...
şi cred c-am ajuns un şoarece de bibliotecă.
Prietena mea, Sally, se va căsători sâmbătă.
De fapt o ştii. De la petrecere.
Da. Cea care ţi-a recomandat unele schimbări.
Ai dreptate. Şi uite ce mi se întâmplă.
Nimic rău până acum.
Cât pe ce să fiu omorâtă.
Dar ai întâlnit câţiva oameni drăguţi.
Adevărat.
Nu trebuie să ai încredere în prima impresie.
Ce înseamnă asta?
Când te-am cunoscut,
mi-ai părut foarte plictisitor. - Da?
- Dar înainte? - Înainte?
Când m-ai văzut prima oară.
Mi-ai părut... neîndemânatic.
Şi înainte de asta?
- Înainte? - Când ai pus ochii pe mine...
la ce te-ai gândit?
M-am gândit...
că ai un zâmbet frumos.
Da?
La ce altceva?
Mi s-a părut că eşti drăguţ.
Altceva?
Păi...
Dar tu ce părere ţi-ai făcut când m-ai cunoscut?
Când m-ai privit prima oară...
M-am gândit...
M-am gândit că ai un zâmbet frumos.
Altceva?
Că eşti drăguţă.
Foarte drăguţă.
Altceva?
M-am gândit că ar fi drăguţ dacă te-aş săruta.
- Pe mine? - Da, pe tine.
- Şi eu m-am gândit. - Şi tu?
Chiar atunci?
M-am gândit să te sărut.
Vezi?
Ar trebui să te ghidezi întotdeauna după prima impresie.
Ştii ceva?
Mă bucur nespus de mult că te-au numit pe tine să mă aperi.
Îmi fac treaba destul de bine.
Da, foarte bine.
Mulţumesc.
Chaucer, ce faci?
Bravo, băiete! Du-te şi pregăteşte micul dejun.
Bună dimineaţa!
Bună dimineaţa.
Eşti foarte drăguţă.
Vino!
- M-aş putea obişnui. - Şi eu.
Alo?
Salut, Fergie.
Ce?
Bine, spune-i lui Coleman că vin imediat.
Ne întâlnim la Gloria.
Vreau să stai cu ea toată ziua.
Bine. La revedere.
- Haide! Te duc acasă. - Mă duc la bibliotecă.
Nu azi. Fergie va sta cu tine toată ziua.
Cred c-a dat de urma lui Scarface.
Ce s-a întâmplat?
- Îl recunoşti? - Scarface?
Da, l-am descoperit.
Un pescar matinal l-a găsit.
- Nimic pe el? - Nimic.
Gol puşcă, aşa cum s-a născut.
S-a înconjurat zona? S-a găsit ceva...?
Morgan deja a făcut asta.
Toate acestea, Tony, mă îngrozesc.
O asasinare e pe cale să fie în seara asta,
iar noi n-avem niciun indiciu.
Ştiu.
Trebuie să fie ceva.
Ce se întâmplă? Care-i ţinta?
Ce ne scapă?
Credeam că sergentul Ferguson trebuia să fie aici.
- Trebuia. - Şi?
Esme.
Vino!
Să te scoatem de aici. Ce zici?
Să-ţi facem o băiţă? N-ar fi bine?
N-ai vrea să te umezesti bine în cadă?
- Ce părere aveţi? - Draga mea...
N-am avut niciodată o fiică, cu toate că mi-aş fi dorit.
Aş fi vrut să fii tu.
Ce drăguţ, domnule Hennesey!
E rochia de domnişoară de onoare.
Şi fac doar aşa...
şi gata cu domnişoara de onoare!
Sunt gata de o noapte în oraş!
Cred c-aş prefera să te văd mireasa.
- Lucrez la asta. - Haide la băiţa!
Alo? Fergie! Dacă vrea Tony, vin.
Care-i adresa?
Dacă trebuie neapărat, vin imediat.
Cum? Să iau umbrela?
Dar e frumos afară!
Alo?
A închis.
Nu încercăm nimic. I-am spus ce mi-aţi zis voi.
Ai grijă ce spui! Ai grijă!
Hei!
E cineva aici?
Tony?
Fergie?
Fugi, Gloria! E o capcană!
Ia mâna!
- A fugit! - La naiba!
Găsiţi-o!
Salutare! Te pot ajuta?
- O clipă! - Avem ceva special azi.
- Masaj şi plăcere. - Nu, nu. Ascultă...
Plăteşti una şi cealaltă-i gratuită!
Scuzaţi-mă! Durează o secundă doar!
Nu te grăbi, pisicuţo!
Avem toată seara la dispoziţie!
Cântă, Stanley, puiule...
Doamne, tu eşti!
De ce? De ce mă urmăreşti?
De ce dau mereu peste tine?
Stanley! Ce faci aici?
- Nu contează. Trebuie să mă salvezi. - Te rog.
Să nu spui cuiva că m-ai văzut aici. E prima oară când vin.
Jur! N-o să mai vin niciodată! Promit!
Linişte!
Ce e aşa de rău?
N-am făcut nimic.
Niciodată nu fac nimic.
Stanley, ascultă-mă! Trebuie să mă ajuţi!
Să te ajut eu? Nu cunosc locul ăsta.
Dar e o problemă de viaţă şi moarte. E foarte important.
Ce vrei să fac?
Dă-mi-i!
E un telefon lângă piscină.
Du-te şi sună la poliţie.
La poliţie?
- Doamne, la poliţie? - Da, spune-le să vină aici.
- Să facă o razie aici. - O razie?
Vrei ca eu să le spun să facă o razie? Ai înnebunit?
Ştii ce mi-ar face?
Ar vui ziarele!
Fii atent! Multe vieţi sunt în pericol. A mea, a ta.
Jos sunt nişte ucigaşi.
Cum? De ce eu? Nici nu mă cunosc.
Niciodată nu mi-am dat numele adevărat.
Ia moneda asta şi sună la poliţie.
Nu trebuie să te găsească aici.
Du-te! Îţi păzesc eu hainele!
Nu pot face asta!
Dumnezeule! N-o să mai fac aşa ceva!
Alo?
Da, bine...
Aş vrea...
Îmi faceţi legătura cu poliţia?
Ajutor!
- E o chestiune de viaţă şi moarte... - Spune-i lui Tony Carlson!
Ce se...? Ce faci aici?
Ce?
Asta vrei? Perfect.
Mulţumesc foarte mult.
- Ai vreo noutate de la FBI? - Nimic.
- Dar de la C.I.I.? - Nu.
Nimic şi iar nimic. Nu se poate!
Tu eşti Tony Carlson, prietenul poliţist al Gloriei?
- Da. - Am găsit
la bibliotecă dosarul ăsta despre liga "Taxaţi Bisericile".
M-am gândit să-l aduc aici.
Sunt şi câteva poze, iar Gloria s-a gândit c-ar ajuta...
O clipă!
Aceasta-i doamna Casswell.
Nu, cred că e Delia Darrow.
Scrie că ea şi soţul ei
au fondat liga şi în anul 1963 au fost închişi.
Au încercat să-l răpească pe reverendul Billy Graham. Unde e Gloria?
Dickinson, află orice despre această Delia Darrow.
Perfect.
De fapt, nu ştiu ce s-a întâmplat. Nu făceam nimic.
Vă zic adevărul. Nu am mai fost în acel loc până acum.
Am crezut că e un club de spa.
- Ce ciudat! - Mulţumesc că ai trecut pe aici.
E primul fir pe ziua de azi.
O să-i spun Gloriei. E acasă.
Nu este.
Proprietarul mi-a spus că a plecat de dimineaţă spre tine.
Ce tot spui?
El aşa mi-a spus. Credeam că dau de ea aici.
Unde te duci?
N-am ştiut ce fel de loc este.
- Cui îi pasă? - E adevărat, am plătit,
dar voiam un masaj. Mă doare spatele.
Am o durere aici... şi voiam un mic masaj...
Vezi ce faci cu mâinile!
Dumnezeule!
- Nu ai reţinut adresa? - Nu.
Zicea că a sunat-o Fergie, dar urmă să se întâlnească cu tine.
Gândindu-mă mai bine,
a fost puţin derutată când Fergie i-a zis să ia şi umbrelă cu ea.
La naiba, trebuia să stau permanent cu ea!
Crezi c-a fost răpită de individul ăla, Stiltskin?
Sunt sigur. Dar ştiu de unde să încep căutările.
Stai!
Gloria are probleme, vin şi eu!
În niciun caz. Nu pot răspunde şi de siguranţa ta.
Uite!
La naiba!
Centură neagră, 1945.
Bine, dar grăbeşte-te. N-avem mult timp.
- Mergem la arhiepiscop. - Esme!
Să fii cuminte, Esme!
De câte ori ţi-am zis să nu mănânci ţigări!
Să mergem!
Crezi că dai de Gloria la arhiepiscop?
Nu m-ar mira.
Salut, Turk. Te căutam!
- Impresionant! - M-am antrenat în junglă.
Trage-l în tufe! Ne vedem în spate!
Fergie!
Ce-a fost asta?
Trebuie să fi fost idiotul de Turk!
Dumnezeu ştie ce-l reţine. Suntem deja în întârziere.
- Eşti bine? - Tony...
Tony... trebuie să-i opreşti!
- Ce spui? - Stiltskin trebuie să-l omoare pe Papă.
- Pe Papă? - În seara asta, la operă,
înainte de recepţie.
- Şi pe arghiepiscop? - El nu e arhiepiscop.
L-au omorât. E fratele geamăn.
Fratele lui geamăn?
Şi Gloria? Unde e?
Au dus-o sus. Eu sunt bine, Du-te după ea.
Nicio mişcare, locotenente!
Aruncă arma, sau trag!
Nu înţeleg. Stiltskin e mort. Poliţia ştie totul despre voi.
Nu vă va reuşi planul.
Poate că ei ştiu despre Delia Darrow,
şi pot afla despre Charlie,
dar deja planul funcţionează.
Declaraţia va fi făcută.
Nu crezi c-ar trebui să plecăm? Turk a dispărut.
- Ce mai aşteptăm? - Toate la timpul lor, Charlie.
E abia 6:45.
Pradă abia intra în capcană.
Vezi tu, locotenente, urmărirea ta fără încetare
ne-a forţat să abordăm planul de rezervă.
E infailibil.
Dacă Papa n-a fost trmis pe lumea cealaltă până la sfârşitul primului act,
Whitey Jackson va deschide focul din sectorul cu orga.
Va trage asupra Papei, chiar dacă se va ridică brusc,
sau dacă poliţia va ajunge în sală.
De ce-l omorâţi pe Papă? Nu înseamnă nimic pentru voi.
Este un simbol
al bogăţiei, al puterii corporatiste a bisericilor.
Că răposatul meu frate.
Întotdeauna era cel bun...
Se ascundea după fustele acestei mascarade...
numită religie organizată, scopul fiind de a fura adevărata spiritualitate...
şi să perpetueze o autoritate implacabilă.
Taci, Charlie! Nu te ambală!
Fratele meu...
Ăsta-i staulul?
Sau e un palat pentru prinţul bisericii?
În trecut, oamenii se rasculau şi-şi masacrau regii.
În seara asta va începe revoluţia mult aşteptată.
Cu zece ani în urmă, am iniţiat o campanie liniştită
pentru taxarea acestor corporaţii de miliarde de dolari.
Dar ei sprijină sistemul economic.
Şi de aceea, şi sistemul economic îi suporta.
Am fost atacaţi, luaţi în râs...
...şi în final închişi.
Dar acolo, în iadul ăla,
unde mintea e legată, iar spiritul încătuşat,
am realizat că singura cale
pentru o schimbare radicală e drumul dovedit istoric...
...al violenţei.
Domnule Hennesey...
Era o cucoană dată dracului!
Haideţi! Trebuie să ajungem la Operă.
Dar Opera e în cealaltă parte a oraşului şi e trecut de 19.
Probabil că a şi început spectacolul.
Sună-l pe Coleman. Să trimită aici toate unităţile din zonă.
Ne întâlnim în fata Operei.
Să nu facă nimic până nu vin eu!
- Ai grijă de Fergie. - Poate ai nevoie de asta!
- E 19:15! Nu vom reuşi! - Ba da, reuşim!
- Tony, e sens unic! - Nemernicul!
Păzeşte!
Doamne!
Atenţie!
- Luigi! - Eşti bine?
- Da. - Să plecăm mai repede!
- Ai înnebunit? - În regulă! Totul e OK!
- Nimeni nu-i rănit! E o urgenţă! - Eşti nebun? Luigi...
- Mi-ai distrus restaurantul! - Sunt ofiţer de poliţie.
- Ai înnebunit? - Poftă bună!
Nu vă faceţi griji!
Sunt poliţist. E o urgenţă.
Trebuie să plecăm. Vă dăm telefonul imediat...
- Poliţia! Poliţia! Luigi! - Mari stricăciuni.
- Mi-au distrus restaurantul!
Hei! Sunt ofiţer de poliţie.
Trebuie să ajung la Operă, iar tu să ne duci acolo.
- Straşnic! - Bun! Treci în faţă, Gloria.
Este o situaţie limita, aşa ca să mergem, amice!
Straşnic!
Stai! Stop! Poliţia!
- Ce s-a întâmplat aici? - A fost un accident mare acolo.
Sunt de la poliţie. Avem nevoie de ajutor. Ne ajuţi?
- Desigur. - Du-te după cowboy-ul ăla. E cu...
E de la FBI. Gloria, intră!
Hei! Hei! Staţi!
Tony! Bună.
Tony, e un cuplu în vârstă în spate. Nu vorbesc engleza.
Tocmai am ajuns în America.
Minunat. Spune-le să stea liniştiţi. Nu pot opri acum!
Vedeţi? Nu aveţi de ce să vă faceţi griji.
Totul va fi bine.
Tony e poliţist. Ştiţi ce e?
- Ştiţi... bang, bang, precum Kojak! - Kojak?
- Poftim? - Kojak? Bang, bang?
- Da! Da! - Kojak!
Kojak!
Când o să intrăm, vreau să mi-l arăţi pe albinos.
Eşti singura care l-a văzut şi e posibil să fie deghizat.
O să fie într-una din cele două loje tehnice, nu?
Aşa a spus femeia. Atenţie!
Băieţi, veniţi încoace!
Mi-a părut bine să vă cunosc! La revedere!
Kojak. Bang, bang.
Spune-i lui Morgan c-am sosit. Tu stai de pază! Haide!
Voi doi rămâneţi cu noi! Haideţi!
Locotenent Carlson de la poliţie...
Voi doi, veniţi cu mine. Scoateţi armele!
Deschide!
Trebuie să fie în partea cealaltă. Tu stai aici până-l prindem.
Voi, după mine!
Tony! Tony! Ajutor! Ajutor! Tony!
- Unde duce asta? - La schelele din culise.
Spune-i lui Coleman că ne vedem în culise. Veniţi cu mine!
Coboară cortina! Şi cealaltă chestie!
Daţi-i jos!
- Ai riscat mult acolo sus! - Ştiu.
- Eşti bine? - Da, sunt teafără.
Sus cortina! Sus cortina!
Nu auzi aplauzele?
Bravo! Bravo!
Bravo!