URETTE ÆGTEFOLK
ALT OPTAGET
Alt optaget.
Hvad nu, boss?
Store og små hoteller er optaget.
Har du ingen venner i Washington, du kan bo hos?
Har du ikke en ekstra seng?
Jeg har to der begge er optaget.
- Hvem sover i din seng? - Min kone.
Hvad ved jeg, jeg er fremmed i byen.
- Du er vel gift? - Nej jeg er ikke.
Nå, kan du finde et hotel, med et godt stort tæppe i forhallen?
Og en lille løber til hunden.
Fint nok.
- Taxi. - Endnu en kunde, hr.
Kast livlinen ud.
Hop ind. Vi har delt køretøj hele aftenen.
Er det en hund?
- Er du den hund jeg kender? - Hvorhen hr.?
Den nærmeste rekrutterings station.
Jeg melder mig ind i søværnet.
De har ikke åbent nu.
Det er ikke nogen undskyldning.
Jeg ved godt I tror jeg bliver kasseret -
- bare fordi jeg tilfældigvis er nærsynet.
Ok, sig hvad jeg skal se.
Det er et hus.
Der er et træ.
Der er et skilt.
Der står: "Græsset må ikke betrædes."
Jeg tror søværnet vil være glade for at få dig.
Nå, jeg er søvnig.
Godnat hund, få dig noget søvn.
Hør, hvor bor du?
Nej, nej, nej.
Hjem er hvor dit hjerte er, og en mands bedste ven er sin mor.
Men ikke i aften, min ven.
Ikke i aften, for du kender ikke min mor.
Hun er...
- Til Jamies hus. - Hvor er det?
Lad nu vær at spil dum.
Det er Connecticut Avenue Nordvest.
Nordvest ved øst, og en fjerdedel syd.
Bare i orden, skipper.
Hvilket nummer, om jeg må spørge?
Jo, det er i orden.
Det er 184.
Det er 481.
Prøv dem alle sammen, det plejer jeg.
Du skal nok finde det.
Hvad sagde jeg?
Det var bare et spørgsmål om, at prøve alle numrene.
Flot landing, Admiral.
Stille, stille.
Dagholdet prøver at sove.
Lad da vær at være absurd.
Altså... Her bor jo ingen.
Her vil lyde fire små fødder i aften.
Fire? Jeg kan godt stå.
Her bor ikke nogen?
Min kusine Jamie bor her.
Men der bor ikke nogen nu.
Compre...? Ja da.
- Hvad er det, gratis Fransk? - Ja. Faktisk...
...kan du få det for en nats indlogering.
Det bliver 3,25. Hvorfor ikke lade ham betale?
Han vil aldrig opdage det.
Det kunne jeg ikke, han har briller.
Det ville være tyveri.
Tak.
Kom så.
Har jeg været udenbys?
Det er mine tasker.
Her.
Åh, flygtning!
Jeg er en flygtning.
Tror du mig ikke?
Jeg er flygtet fra kærlighed.
Virkelig? Det kunne man også sige om mig.
Vil du ikke overnatte her?
Sove her? Det kunne jeg ikke.
- Er hunden okay? - Pas på, du sårer den.
Undskyld du gamle.
Må jeg tage dine tasker?
- Mange tak. - Ingen årsag.
Lad mig fortælle dig om kærlighed.
Jamie har gemt nøglen, ellers kunne -
- vi tage en drink.
Hvem er han?
Jamie er en hun.
Ligesom George Eliot.
- Nå, hun skriver. - Hvem?
Jamie? Hun skriver.
Hun skriver over heste.
Hun skræver over heste.
- Den var god. - Ikke så god.
- Ikke tale ondt om Jamie. - Er hun din kærlighed?
Nej, nej, nej, Jamie er min kusine.
Hun ejer det her hus.
Hun bruger det meste af sin tid på landet.
Sæt dig ned, jeg vil gerne fortælle om Edwina.
- Hvem er videnskabsmanden her? - Det er Jamies far.
Men han er død. Det er min far også.
Det gør min mor til enke.
Hun er meget ældre end mig.
Det er de som regel.
- Ikke nødvendigvis. - Virkelig?
Jeg har aldrig mødt nogen ældre end deres mor.
Nej, nej, nej, jeg taler om Edwina.
- Edwina. - Edwina er ældre end mig.
Hun skal giftes næste måned.
- Hvad ville du gøre? - Gå i seng.
Nej. Det er kujonens udvej.
Edwinas mor og min mor var bedste venner.
Vores fædre var venner.
Vores onkler var bedste venner.
Edwina og jeg har været forlovet siden vi var så høje som...
Så høje.
Jeg elsker hende, og hun elsker mig.
Det tror jeg i hvert fald, jeg gør.
Tag nu kærlighed.
- Nej tag du kærlighed. - Hvorfor, hvad nu?
Se den her bog.
Den er logisk, klar, ærlig... Den siger ikke et i dag og -
- noget andet i morgen.
Den er ikke forræderisk, den er smuk.
Jeg vil hellere have den end en kvinde.
Ved du hvad?
Jeg er ædru, og du er plørefuld.
Jeg skal på vandvognen.
Jeg har aldrig hørt om gøen før.
- Hej. - Hvem er du?
Pat Jamieson. Du tog mig med i går.
Gjorde jeg det? Jeg synes nu...
- Var der en hund? - Det var der.
- Kan du holde her? - Jo da.
Og hold den herover. Lad mig tage kødøksen.
- Hold den ved stolpen. - Okay.
Tak, lige der.
- Flot hus din kusine har. - Kender du Jamie?
Du snakkede om hende i går.
- Fin kælder ikke? - Øh jo.
Vil du holde det over til symaskinen derovre?
Nede... Nede på jorden.
Nede på jorden i hjørnet.
Undskyld jeg spørger -
- men vil du grave et hul -
- for det er nok ikke er en god idé -
- selv hvis jeg gav lov i går.
Nej, nej, ingen huller. Kom her over med målebåndet.
Lige der.
Tror du ikke hun vil leje ud, uden huller.
Tjo, huset er til salg.
Men leje, jeg tvivler.
Jamie er en spøjs fugl. Viste du at...
Vidste du at hun ikke har smilet i årevis?
Penge holder godt på grimassen.
- Du ved hun... - Lige på stregen.
- Kan du se stregen? - Ja.
Kan du ikke fjerne benet?
- Sådan der. - Hun bor alene.
Hun går alene. Hun rider alene.
Hun spiser alene.
Hør, hvad laver du egentligt her?
Hvem ved. Måske er jeg en bedrager.
Ja, det er du måske.
Hvis jeg var en bedrager, og talte med mig -
- så ville jeg sige det, bare for at afspore mig.
Men jeg er ikke så dum som du tror.
Nej.
Måske er det lovligt.
Det er måske regeringsarbejde.
- Hvem ved? - Ikke jeg.
Kælderen er herlig.
Det er min drømmekælder.
Hvis du kunne overtale din kusine -
- til at leje, låne eller sælge det til mig ville det glæde mig.
- Quentin. - Hej, Edwina.
Hvad laver du i det her skidt?
- Hvorfra har du den usle hund? - Det er hans hund.
Er Jamie her?
Hun kommer for at finde en opsynsmand til huset.
Er du opsynsmanden?
Edwina. Det her er en af mine gamle venner.
Edwina Collins, Pat Josephson.
Jamieson. Pat Jamieson.
Min hund hedder Dizzy.
Hvad laver du i dit selskabstøj?
Skal vi ikke til selskab hos din mor i aften?
- Javel. - Fint nok så.
Du overdrev igen gjorde du ikke?
Hvorfor du synes det er sjovt -
- at blive hønefuld overgår min forstand.
- Du er dum, men... - Opfør dig...
Jeg? Hvis du drikker mere i dag, så er det slut.
Selv en lille trøster?
- Synes du det er sjovt? - Lidt ja.
Det synes jeg ikke, I drukkenbolte.
- Din ubehagelige lille ting. - Hvad siger du.
Du skulle have munden vasket.
- Ved du, hvad du siger? - Ja.
Hvor vover du at fornærme ham foran en vildt fremmed?
- Hvem tror, du du er? - Jeg ved, hvem jeg er.
Jeg prøver at regne ud, hvordan du er blevet, som du er.
Hvem er han? Aldrig er jeg blevet tiltalt sådan.
- Så var det på tide. - Quentin.
Så, pas nu på.
Tag hende ovenpå og lås hende inde.
- Joseph... - Jamieson.
Quentin, smid ham ud og kom ovenpå øjeblikkeligt.
Vil du komme med udenfor?
Lad nu vær. Gå op og styrk din stilling.
Hvad mener du?
Jeg plejer at tage mig betalt for den slags arbejde.
- Nu forstår jeg. - Så gør det færdigt.
Godt.
Nå, det var det Diz.
Det ville ellers have været en god kennel.
Han er her allerede, fru Jamie.
Hvordan kom du ind?
Og har du tænkt dig at beholde hatten på?
Nej, frue.
Goddag.
- Goddag. - Undskyld ventetiden.
Jeg bad bureauet om ikke at sende nogen før kl. 14.
Jeg er ked af at skuffe dig, men du dur ikke.
- Nej? - Nej, jeg ønskede en ældre.
Jeg er ældre, end jeg ser ud.
Jeg troede også, at du ville være ældre.
Hvad er dit navn?
Patrick Jamieson.
- Er du enlig? - Ja frue.
Det er uheldigt, jeg ønskede et par.
Et slags overordnet opsynspar for stedet, -
- der skal sælges som det står.
Jeg er sikker på jeg kunne vise det fra sin bedste side.
Jeg er bange for det ville være for ensomt for en enkelt person, desværre.
Frue, jeg er en ivrig læser.
Her er jo godt nok meget læsestof.
- Men jeg er stadig... - Må jeg bruge flyglet?
Naturligvis, det ville ikke genere mig.
- Spiller du? - Ja, ganske godt, fru.
Det er en enlig mands bedste ven.
Min far spillede i timevis. Han...
Men det er uvedkommende. Sagen er...
Din far må have været en ganske særlig man, fru.
Måske kunne jeg få nogen til at lave mad til dig.
Det ville være fint.
Nå, må jeg se dine anbefalinger?
- Hvad vil du gerne kaldes? - Hvordan?
- Patrick eller Jamieson? - Det der falder nemmest.
Du vil få fri én eftermiddag samt hver aften, -
- med mindre jeg har brug for dig.
Du kunne ringe til mig.
Og hvad vil du have i løn, hvis jeg må spørge?
I dette tilfælde vil mad og indlogering være fint.
Du vil få den passende løn, Patrick.
Så får vi se, om du gør dig fortjent til den.
- Anbefalingerne. - Ja, hvor fik jeg nu lagt dem?
Lagde jeg dem i min jakke eller...
Her er endnu en mand fra bureauet, frøken Jamie.
Nå ja, jeg glemte dem på bureauet -
- og denne mand er kommet med dem. Øjeblik så er jeg her med dem.
- Er det om jobbet? - Er du hr. J. Rowan?
Nej, jeg er hendes sekretær. Fru Rowan har det skidt.
- Hvad er der...? - Intet.
- Nerverne. - Nerverne?
Ja, du bør nok stille dig her.
Fru Rowan er lidt bange for tyve.
Hun har falddøre overalt.
Hvis du ikke er forsigtigt, -
- så ryger du ud i en fart.
Forsigtig. Pas på vasen.
Den sidste mand ødelagde vasen.
Stakkels fyr.
Men du ser stærk og sund ud.
Jeg er sikker på, du vil trives her.
Farvel.
- Hvor kom den fra? - Den var i kælderen.
- Er det din? - Hun må have...
Jeg gjorde intet. Den angreb øjeblikkeligt.
Han er en dygtig vagthund.
Han spiser tændte smøger.
- Dine anbefalinger. - Jeg har faktisk ingen.
Du må bare stole på os.
Du kan ikke forvente...
Hvad sagde du?
Jeg sagde, du må stole på os, Jamie.
Farvel.
Forsvind.
- Jeg skulle have... - Der er du.
Og den frygtelige hund.
Men undskyld jeg antog dig for en opsynsmand.
- Det er jeg. Det er mit. - Du er en videnskabsmand.
Han har skrevet en fascinerende artikel om ilt i sammenhæng med højde.
Vil du venligst forklare?
Han passede min kære forlovede i aftes.
- Jeg er taknemmelig. - En del af jobbet.
Så. Fortryder du så din grovhed?
- Nej. Det hjalp. - Din djævel.
- Hvordan staves dit navn? - Han er et geni.
- Er du i familie med...? - Min far.
Skynd dig Quentin, jeg går nu.
- Jeg kommer tilbage. - Glem det.
Hvad med opsynsmændene?
Jeg har fundet en.
- Hvem? - Dig.
- Mig? - Ja.
Pas på, måske ler jeg sidst.
Jeg kan måske lide det. Og du skal spørge din mand.
Min mand er gået bort.
Jeg mødte din far her.
Min far beundrede ham meget.
Med hensyn til jobbet. Vi spøgte, ikke sandt?
Nej da. Du har ansat mig.
Nå, du har allerede mødt hr. Jamieson.
Han er en fin fyr Jamie.
Skynd dig Quent, de venter os.
Nej, ikke mig.
- Men jeg sagde. - Telefonen.
Man hvad skal...
Forklar at jeg er faldet om et tilfældigt sted.
Quentin, det er grænsen. Jeg har næsten fået nok.
Hvorfor spiser I ikke med mig?
- Alvorligt ment? - Vær nu sød.
Jamen selvfølgelig.
Vi stiller en skål fløde til hvis Edwina kommer tilbage.
Quentin, få Anna til at dække til tre på terrassen.
På terrassen, s'gerne.
Må jeg få nøglerne til vinen, frue?
- Til vinen...? - Ja, til vinen.
Det er den af messing.
Jeg ved ikke hvornår den sidst blev brugt.
Det er synd at låse en så smuk ting inde.
Du burde være lidt mere tillidsfuld.
- Anna ved hvor. - Men du lader til...
...at have låst smukke ting inde -
- i mange smukke år.
Tak frue.
Du tager livet af mig.
Hej. Oberst Bradens kontor Kan jeg få obersten?
- Det er Patrick Jamieson. - Ja, hej Jamieson.
Det er din protegé, professor. Nogen fremgang?
Ja. Jeg kan begynde at arbejde i morgen.
Uden forstyrrelser?
Er du sikker?
Godt. Vent, her er en ven. Lige ind fra Chicago.
Tak. Hej Pat.
Det vil glæde dig at høre, at de allerede tror, du er skør.
Hej, Professor Grinza.
Ja, jeg ved det godt.
Det er derfor jeg arbejder alene.
Vi venter spændt på din hjemkomst -
- med iltmasken, der skal vise hvem der er skør.
Dig, eller hærens luftfartseksperter.
Mellem os to, så tror jeg på dig.
Ja da, Vi har alt det udstyr, du har brug for.
Hvor skal vi sende det til?
Øjeblik. Hvad er adressen hertil?
481 Connecticut Avenue, Nordvest. Hvorfor?
481 Connecticut Avenue, Nordvest.
Hvis der dukker andet op, så skal jeg nok ringe. Mange tak.
Jeg bestilte blot nogle varer, frue.
- Men jeg er her kun i aften. - Det var synd.
Vi skal have små limabønner.
Tak, Diz.
Det var ellers længe siden.
Gå bare i seng nu.
- Er det alt du vil spille? - Hvor kom du fra?
Jeg har lyttet fra trappen i lang tid.
Jeg spiller selv, men ikke så godt.
Vil du overtage?
Nej tak, ellers mange tak.
Hør, bare fordi jeg...
- Bare fordi jeg ikke kan sove... - Jeg bliver.
Jeg kender til at vågne uden nogen...
Jamen så tal. Bare tal mine ører af.
- Om hvad? - Dig selv.
- Det er spændende. - Ikke mig.
Lad mig om at bedømme det.
Kom nu. Ud med det.
Hvor er du fra, og på vej hen? Jeg vil kende folk.
Jeg blev født i 1917 i den samme by i New England -
- som min far, farfar, og min mor.
- På den måde? - Ja, fortsæt.
Vi boede i et stort murstenshus -
- større end det her, men ligesådan, uden nogen særlig grund.
Jeg var enebarn, og kom endda først efter -
- mange års ægteskab.
Far vidste nok, jeg blev den eneste, -
- så han kaldte mig Jamie.
Mor var aldrig særligt stærk.
Men jeg husker hende som utroligt sød.
Og egentlig meget smuk.
Det kan jeg forstå.
Hun døde, da jeg var 8.
Far elskede mig højt -
- og jeg tilbad selve jorden han trådte på.
Frk. Jennings, min lærerinde, hadede jeg.
Og gør stadig.
Hun gjorde mig frygteligt sky -
- og skræmte livet af mig med Gud og renhed.
Du reagerede sikkert sundt.
Nej, det gjorde jeg aldrig. Jeg er stadig skræmt.
Jeg beder om vejledning, og rødmer når den kommer.
Hvornår blev du gift?
Synes du ikke, du burde fortælle -
- lidt om dig selv først?
Hvis du skal bo i mit hus uden anbefalinger...
Hvad vil du høre om? Jeg havde ingen lærerinde.
Du skal ikke, hvis du ikke vil.
Jeg er en videnskabsmand. Jeg er nysgerrig.
Grunden til ting. Fakta. Nu skal du høre.
Jeg vil give et par fakta, to videnskabsmænd imellem.
- Og jeg vil have fakta til gengæld. - Bliv nu ved om dig selv.
Nå, fakta nummer et.
Om kærlighed.
Jeg har været forelsket én gang.
En pige jeg mødte i Paris. Lila Vine.
Hun var en kolbøtte. Skør.
Hun var opvakt, lystig og overfladisk. Hun levede for fester.
Hun nynnede og sang altid små franske melodier -
- og sagde: "Hvad, skat? Hvad, søde?"
Det var en gennemført knusende og totalt glædesløs oplevelse.
- Kunne det ikke være anderledes? - Fakta nummer to.
Hun var hjerteløs. Det er en videnskabelig betragtning.
Hun var en heks på en kost.
Hun ville ikke have mig, og ville ikke give slip.
Sidste gang jeg så hende, bar hun en hvid kjole -
- med krøllerne stablet på toppen af hovedet, og lignede en på 16.
Jeg tror de fleste piger har en hvid kjole de husker -
- eller huskes i.
- Og hvis man bliver forelsket i en... - Kærlighed?
Konklusionen på kærlighed er, at jeg ikke vil have den.
Den er for alle andre, men ikke mig.
Nej, frue, aldrig mere.
- Fri mig for den sygdom. - Det må du ikke kalde det.
Det var det for mig. Får jeg symptomerne igen -
- så ser det skønne objekt ikke min ryg for skosåler.
- Nå, er det dig. - Ja, godmorgen.
- Jeg synes nok, jeg hørte nogen. - Det er sært, meget sært.
Virkelig meget sært.
Anna tror ikke på videnskabelige undersøgelser.
Ingen af os vil have kærlighed ind på livet igen.
Men vores grunde er forskellige som sol og måne.
Du vil ikke, for du har oplevet det værste.
Jeg vil ikke, for jeg har prøvet det bedste.
- Var det sådan? - Hans navn var...
Hans navn er Harry Rowan.
Han var 22 da vi mødtes. Jeg 20.
Han sluttede på Virginia universitet, -
- da min far kom og holdt dimissionstalen.
Før vi vidste af det, var vi dybt forelsket.
Vi blev gift en måned senere -
- og slog os ned på en dejlig gård hans bedstefar efterlod ham.
Det er der jeg skal hen nu, jeg bor der stadig.
Han var også videnskabsmand. Agrikultur. Jeg hjalp ham.
Han var det fineste, venligste, -
- mildeste menneske, jeg har kendt.
Han havde et skarpt hoved, og var meget morsom.
Det var jeg også, eller, det lod han til at synes.
Vi Io meget sammen.
Vi var så unge, og havde så meget morskab.
Han må have været noget.
Han var alting.
I to år var det himmel på Jord.
Hvert eneste åndedræt var perfekt.
- Kun to år? - Det var alt.
Men det var som en livstid.
Så, en tidlig morgen -
- som en hver anden morgen -
- prøvede han en ny springhest.
Det lod til at den opførte sig fint, men -
- uden forvarsel smed den Harry af, -
- selvom han var en dygtig rytter.
Han landede helt forkert -
- som det kan ske for de bedste.
De bragte...
De bragte ham ind til mig -
- og han levede kun længe nok til at smile til mig og sige:
"Sikke et puds vi blev spillet der, Jamie, -
- men tro ikke det er enden på os."
- Forstår du så? - Ja, jeg forstår.
En pige der ikke længere vil livet, for det har ikke mere at tilbyde.
Det er sandt.
Men det er jo at benægte livet.
Du kan ikke vende dig fra livet, når du vil.
- Det er ikke tilladt. - Nej? Hvem bestemmer det?
De himmelske kræfter, vil jeg tro. Eller de djævelske.
Til trods gør jeg, som jeg vil.
Men det er dumt. Det er spild af dit hoved.
Din far var klogere end som så.
- Mange tak. - Det er selvisk.
Ved du, hvad du kunne udrette?
Eller er det ikke din verden?
Harry og jeg udrettede alt vi kunne, før mange andre.
- Han var fremsynet. - Ærgerligt hans hest ikke var.
Det var sagt med vilje.
Ja, det ved jeg.
Jeg vil gerne se, hvad en som dig kan tage.
Du synes nok, du er en hård negl, ikke?
Det er en nyttig egenskab.
Min dybeste respekt til den afgåede videnskabsmand -
- og hendes flugt.
- Og min til min afgåede opsynsmand. - Her fra huset?
Her fra huset, hurtigst muligt.
Det er rart at se, du stadig har en gnist af liv.
- Prøver du at være grov? - Det er nemt.
Fat mod, Anna. Jeg er blevet smidt ud.
Hvorhen, skat?
- Skat? - Det må være den forkerte adresse.
Er det her Connecticut Avenue 481?
- Ja. - Okay folkens.
- Der må... - Af vejen søster.
- Undskyld frue. - Hvis...
Jeg kan sagtens klare det her selv, hr. Jamieson.
- Fru Rowan, hør nu her. - Hvor skal det her hen?
Ja, tydeligvis ikke her.
- Hvis jeg... - Det her angår ikke dig.
Men det angår mig.
Det er ting fra krigsministeriet.
Jeg er del af en flok videnskabsmænd, -
- der arbejder hvor som helst.
Bare der er tørvejr.
Bare der er en smule hemmelighed.
Vi laver noget, der kan gøre krigen -
- lidt lettere for dem der er med.
Din far ville have været en af os.
Mit eget bidrag er en iltmaske -
- som jeg håber, kan virke i højder over 12 km.
Du kunne være til stor hjælp.
Hvordan trækker du vejret i din lille verden?
Er der ingen der ved, hvor tingene skal stå?
- Det skulle have været i kælderen. - Hvilken kælder?
Vores kælder, Anna.
Det er altså i orden?
Med mindre du hellere vil bruge stuen.
Du er alene i de næste seks uger.
- Kælderen. - Af banen, skat.
- Fru Rowan. Fru Rowan. - Vi er i krig, Anna.
- Ikke du og jeg vel? - Nej.
Vi har våbenhvile, indtil jeg kommer tilbage.
Godt. Du låner mig kælderen, så fodrer jeg fuglene, -
- slår græsset og passer haven.
- Jeg holder huset tip top. - Aftale.
- Ved Gud. - Ved Gud.
Det må være tetid, Diz.
Så skal jeg bare finde teen.
Så kom jeg så langt. Virker dørklokken ikke?
Ikke lige for tiden. Hvad vil du?
- Styr hunden. - Hvorfor?
Jeg kunne bide ham.
Og dig, hvis jeg kendte dig.
Jeg er opsynsmanden.
Hold mund, Diz. Læg dig.
Hvem, mig?
Hej opsynsmand. Kitty Trimble. Jeg er også hendes opsynsmand.
- For hendes forretninger. - Javel?
Det var vist på tide.
Ser resten af huset sådan ud?
- Hvordan? - Sådan.
Jeg skal vise det til en køber.
Desværre, jeg arbejder her nu.
Opfinder du dampmaskinen?
Jeg laver te.
Lidt citron og to stykker sukker til mig.
Jeg skriver lige, at klokken ikke virker.
Jeg kan nok ordne den.
Altmuligmand, hvad?
Du kunne blive en fin mand.
Jeg vil hellere være en god kunde.
Det kunne nok arrangeres.
"Washington Kontakt." Er det dig?
Vi yder en vigtig service.
Vi kender folk og steder.
Hvem og hvor.
Skaffer baggrunde og forgrunde.
Mest mellemgrunde. Det er samarbejde og kompromis.
Men det går ikke så godt.
- Ærgerligt. - Glem det bare.
Jeg har et tappert hjerte.
Hvem og hvad banker det for?
- Mest dets ejer. - Det tænkte jeg nok.
Men der er tider, hvor jeg ikke har så travlt.
Virkelig? Det må jeg huske. Hvornår er det?
Slutningen af foråret. Det er snart.
Middag på Cavendish Hotel om to måneder?
Godt. Omkring kl. 19:30? Hvad med tøj?
- Du er en sød pige, frøken Trim. - Pas nu på.
- På hvad? - Sød.
Jeg er en slem pige, og jeg nyder det.
Det er kunden.
Han vil vel ikke se kælderen?
Du har vel ingen lig gemt der?
Nej, hvis han vil have lig, må han finde et andet hus.
Det bør han nok alligevel.
- Hvordan ser resten af huset ud? - Det er tip top.
Bare i orden. Ville bare tjekke.
- Kom ind, hr. Carrell. - Mange tak.
- Kommer jeg for sent? - Nej, jeg er bare i god tid.
- Det her er forhallen. - Magnifico.
- Er det skidt? - Det er fantastisk.
Amerikansk i bedste forstand. Ligesom dem.
Godt du kan lide det.
Skal vi starte her?
- Hvis du synes. - Det synes jeg.
Det er dagligstuen, eller salonen, eller klaverstuen.
Jeg har drømt om noget lignende i 12 år.
Hr. Carrell, boede du i Spanien så længe?
Længere endnu.
- Hvor længe har det stået tomt? - Flere år.
Men fru Rowan har haft en god opsynsmand.
- Det kan jeg se. - Jeg burde...
Rolig, det gør ingen forskel.
- Huset er yndigt. - Stille.
Du er vel ikke bugtaler?
Måske spøger det i huset.
Vil I ikke trække for igen? Jeg prøver at sove.
Er det opsynsmanden?
- Nej, det er fru Rowans fætter. - Så han følger med huset.
- Nej, han følger Edwina Collins. - Ikke mere. Forlovelsen er brudt.
- Igen? - Det er alvor denne gang.
Det sagde du også sidst.
Kitty, giv mig en chance mere.
Hvis du tror, du kan samle mig op, -
- hvor du dumpede mig, så må du...
Nu ikke så ond Kitty.
- Er forlovelsen virkelig brudt. - Ja. Vil du høre historien?
Hvem er det?
Quentin Ladd, hr. Paul Carrell. Endnu en kunde.
- Javel? - Han vil leje huset.
- Jamen, hvordan har de det? - Strålende, tak.
Nr. 11 er sent.
Slap af, mens jeg viser hr. Carrell huset.
- Middag i aften? - Det kunne være.
Herfra går vi videre, ind i biblioteket.
Et interessant rum, med hundredvis af sjældne værker.
Øjeblik. Der må være noget galt.
- Hvis du tillader. - Nogen piger kan ikke modstå et pift.
Ja, jeg er bare en arbejderpige.
Hvad syns du om huset?
Fint, hvis tip top betyder støvet.
Du er vist også lidt støvet.
- Det her må være køkkenet. - Paul Carrell.
- Det var... - Pat Jamieson? Goddag.
- Goddag. - Verden er lille, hvad?
For lille, af og til.
Jeg har ikke set Pat siden... Siden...
Du giftede dig aldrig med hende?
- Hvad hed hun? Lila... - Vine.
- Nej. Hvordan er Madrid? - Madrid er stadig Madrid.
Mit firma sendte mig til Washington.
Hjemme igen. Gudskelov.
Kan du klare amerikanske kvinder?
Spørgsmålet er, kan de klare mig?
Huset her ville være fint, til sådanne eksperimenter.
- Ja. Hør hvad laver du her? - Jeg er opsynsmanden.
Besynderligt. Hr. Jamieson er tosset, at I ved det.
- Ja selvfølgelig. - Goddag. Åh, goddag.
- Gør plads. - Jamie, hr. Paul Carrell.
- Han vil leje huset. - Goddag.
Det er et perfekt hus, fru Rowan. Yndigt.
Og nu hvor jeg har mødt ejeren, -
- kan jeg forstå dets ynde.
- Ja. - Du passer til huset.
Og så en gammeldags kjole -
- med blomster. Måske violer.
Kan du lide violer?
Hvis de er friske, men det dine vel.
- Jeg troede det var om huset. - Huset er ikke til leje.
Jeg er ked af ulejligheden.
Men jeg mødte jo dem, fru Rowan.
- Det var det værd. - Kom.
Vi har en aftale med en bartender.
Men kun 3 drinks om dagen fra nu.
Jamie, sig hvis du skifter mening.
- Farvel. - Jeg kan godt lide violer.
Farvel fru Rowan.
Frokost på et tidspunkt, Pat?
Jeg har for travlt til frokost.
Jamen naturligvis.
Han havde en underlig virkning på mig.
- Det var hans intention. - Ham og hans violer.
Jeg er glad for at se dig.
Du skulle være væk to uger mere.
Jeg er i hvert fald glad.
Jeg har passet på huset.
- Jeg må sige... - Sig det ikke.
- Tænk bare, men sig intet. - Jeg fik dine breve.
Du skrev ikke rigtigt, hvad du laver.
- Hvordan går det nedenunder? - Kan jeg ikke sige.
Du vil ikke lade mig kigge?
Det er dit hus.
Jeg havde håbet, mine breve fik dig til at stole på mig.
Vent lige der.
Okay.
Hold da op, Patrick!
Ilt?
Hvor langt endnu, før din lavtrykstank er færdig?
Hvordan vidste du, hvad det var?
Jeg gætter vel bare.
Hvor store højde-simuleringer kan den tåle?
Omkring 18 km.
- Du er ret kvik, er du ikke? - Jeg gætter bare lidt.
Jeg vil tro, det er ret farligt at afprøve alene.
Tror du det?
Jeg gætter jo bare.
Nå, hvad har du brugt tiden på?
Ikke så meget. Jeg har været alene.
Jeg har redet, og tænkt.
- Store tanker? - Enorme.
Om hvad?
Livet, med stort L.
Det kan være gavnligt. Hvordan gik det så?
Ikke så godt.
- Er det noget jeg kan hjælpe med? - Måske.
Det er faktisk derfor, jeg kom nu.
- Virkelig? - Ja.
Jeg vil gøre alt, hvad jeg kan.
- Ville du det? - Det tror jeg da.
Jeg tror du er den mest... Mest... Kvinde -
- jeg har mødt i mit liv.
- Det er vel derfor, du er her. - Tror du?
Jeg gætter bare.
Det var dejligt, for jeg tror også, jeg kan lide dig.
Vi er forskellige, vi kunne hjælpe hinanden.
- Altså hjælpe, hvis... - Hvis?
Giv mig tid.
Jeg har tænkt meget på det sidste.
I mange retninger.
Bagud, fremad, alle retninger, men mest fremad.
Jeg håber, du kom frem til ikke at leve i fortiden.
Ja, jeg kom til at tænke, du havde ret.
Jeg var dum og selvisk.
Det er slemt at være alene med blot minder.
Du har kvaliteterne til at stå imod alt det.
Du er klarsynet, ærlig og skarp, -
- opmærksom og frygtløs...
- Vent... - Nej.
Jeg er intet af det, kun ærlig.
Men jeg har også noget.
Jeg er stærk og har energi. Jeg er modig, på min måde.
Jeg lader mig ikke stoppe.
Jeg tilbyder mere end huset, eller min assistance.
Jeg kunne assistere. Jeg hjalp Harry. Også svære ting.
Men det er ikke bare det... Jeg vil tage del.
Jeg kan ikke bare se på. Ingen kan.
Men jeg kan ikke alene.
Jeg har brug for en støtte.
- En ven. Det vil jeg være. - Javel?
Jeg tænkte efter, hvad vi talte om -
- og vores syn på kærlighed...
Jeg ved hvorfor ingen af os, nogensinde kunne gøre det.
Der er al den styrke at trække på.
- Jeg mener... - Ja?
Vil du gifte dig med mig?
Ville det interessere dig? Jeg ville virkelig gerne.
Jeg har fundet en anden basis -
- for et godt ægteskab, ud over kærlighed.
- Hvad er det? - Der er flere.
Ting man har til fælles. Ærlighed, mod. Og humor?
Det mangler jeg så desværre.
Du har vist rigelig, ellers var du aldrig kommet på den her idé.
Det er lidt sjovt ikke?
Jeg har det som om jeg har løbet.
- Fru Rowan, du er tosset. - Ja, ligesom dig. Det er pointen.
- Det ville aldrig gå. - Hvorfor?
- På grund af spøgelser? - Der er mange grunde.
Jeg forlanger, at du overvejer det.
Altså to...
To mennesker, der bliver gift uden håb om kærlighed.
- Uden lyst til den? - Ja, det er jo derfor.
Jeg ville aldrig kunne ellers.
Jeg ville føle mig skyldig. Og du.
Ønsker du jalousien, dominansen -
- smerten og forlangenderne?
Du ville være beskyttet fra alt det.
Den side du kender.
Du ville have selskab, og din selvstændighed.
Du kunne arbejde.
Det kunne vi begge, uden forstyrrelser.
Det ville være svært.
Der er bare én ting.
- Jeg vil... - Frue...
Det skulle du aldrig bekymre dig om.
- Der er brev til dem. - Tak.
KÆRE PAT, DU ER TILBAGE.
HAR MEGET AT SIGE.
SKRIV TIL MIG HOS FAMILIEN I CHICAGO - LILA
Jamie Jamieson.
Det er et kønt navn.
Det har jeg skam tænkt på.
Hvordan føles det?
- Hvordan er det? - Fint. Hvordan ser det ud?
Godt. Som Buck Rogers.
Buck Rogers. Dygtig pilot. Især i stratosfæren.
- Hvor? - I tegneseriestriben.
Lad os prøve iltventilen.
Dørklokken.
- Anna er ude. Lad den ringe. - Det kunne være Generalen.
Bliv der.
Professor Grinza. Kom ind, kom endelig ind.
- Velkommen. - Min kvindehadske ven.
Hvordan er Washington?
Fin, fin, du overnatter her.
- Mener du det? - Ja da.
Du kommer lige til tiden.
- Jeg kører første test. - Ja?
Jeg tror ikke den dur endnu -
- men du skal se resultatet.
Åh, ja, det havde jeg nær glemt.
Det er omtalte professor Grinza.
Goddag.
Goddag... Undskyld. Goddag.
Det er min lille tank.
- Meget fin. - Dejlig pumpe.
Jeg kan få den op på 9 km. På 2 minutter.
Hør, Patrick, hvem er det?
Undskyld.
Må jeg præsentere, min assistent og hustru?
- Jamen tillykke Patrick. - Mange tak.
Fru Jamieson, jeg kan kun...
- Fru Jamieson, Tillykke til dem også. - Mange tak professor.
Nå, skal vi fortsætte?
- Vil du stige ind? - Held og lykke.
Tak. I lige måde.
- Vær forsigtig. - Ja.
Kør pænt. Lad vær at stød ind i skyerne.
Får du for meget ilt, træk ind -
- ellers bliver du stoppet.
- Hvordan ved jeg det? - Du er ikke i tvivl.
Vil du styre udsugningen?
Okay.
Ilt ved 2 kilo tryk.
- Højde 1.200 meter, 0 minutter, 20. - Okay.
Du var ikke gift i Chicago.
Nej. Ilt ved 2,4 kilo tryk.
Højde 5,5 km. 0 minutter, 58.
- Iltindtag perfekt. - Okay.
Var du forlovet dengang så?
Nej. Har kendt hende i to måneder.
- Hun er ikke som pigen i Paris. - Nemlig.
- Ilt ved 2,6. - 1,49. Iltindtag perfekt.
- Hvornår blev I gift? - I eftermiddags.
I eftermiddags? Men Pat, din bryllupsdag.
Jeg tænker på den ventil.
- Ilt stadig ved 2,6. - Indtag stadig perfekt.
Hun er meget nyttig. Jeg brugte Perry før.
Ja, men hvad laver jeg her?
Nu sætter jeg tryk på.
- Ilt går op til 3,0. - Højde perfekt.
Iltindtag...
Jeg føler mig optag, indtag, udtag.
Jeg tager, du tager, vi tager.
Jeg tager, du tager, jeg tager, vi tager.
Det var det. Kom bare ned.
Træk ind. Du er på vej ned, fru Optag.
- Hvad skete der? - For meget ilt.
Hvad?
Åh, Pat, jeg håber ikke det var min skyld.
Det var det ikke. Hvordan har du det?
Fint nok. Jeg har det fint nok.
Pat, måske var det noget med ventilen.
Jeg føler mig optag, indtag, udtag. Jeg ved det ikke.
3 km. -
- 2 km. -
- 1 km.
God landing, fru optag.
Hvordan gik det?
Øjeblik. Jeg skal have den her op.
Måske skulle vi prøve igen, ved et lavere tryk.
Nej.
Nej, jeg tror ikke det var det.
- Professor? - Måske ikke.
Det kan ikke løses på én dag.
Slet ikke jeres bryllupsdag. Fru Jamieson jeg kan ikke sige...
Ser du, jeg var Patricks fars, bedste ven.
Jeg er glad for at han fandt, hvad han ledte efter.
- Én der kan stå på hovedet. - Præcis.
Præcis, Patrick.
Nu hvor du er kommet ned -
- fra 10,5 km., til der hvor I blev gift -
- vil jeg sige godaften.
Nej nej, du bliver da i nat.
- Pat, har du spurgt? - Ja.
Hvem, mig? Nej tak, jeg har vigtige udtag.
- Nej nej. - Nej, du bliver.
- Andet er fjollet. - Farvel.
Vi har masser af plads, bliv nu.
- Professor, du forstår ikke - Hvad?
Vi har nogen ting, vi gerne vil spørge dig om.
Patrick, du er da en stor dreng nu.
Jeg kommer i morgen, efter mødet med generalen.
Jeg fortæller ham om dine fremskridt.
De hidtidige.
Se, selv Dizzy vil have du bliver.
- Hvad heder den? - Dizzy.
Dizzy?
Det er lidt af et navn at leve op til her.
- Nå, farvel, frue. - Farvel.
En fornøjelse. Farvel, Pat.
Professor, din...
Han behøvede ikke såre Diz.
Det nytter nok ikke, at forklare vores ægteskab.
Nej, folk forstår det ikke.
Blev du ærgerlig?
Over eksperimentet. Nej, der er bare langt igen.
Jeg slukker lysene. Jeg er træt.
Du er træt? Jeg fløj op til 10,5 km.
- På hovedet. - Var du pinlig berørt?
Nej, stolt. Grinza kan lide dig.
Det var en flyvende start.
Hvad laver du?
- Er det din pyjamas? - Det håber jeg. Hvorfor?
Glad for at slippe for synet.
Fiskeøjne i slim.
Jamen godnat fru Optag, Indtag, Udtag.
Hvis jeg ikke kunne lave en bedre hjelm...
- Det kan vi. - Det kan du.
- Morgenmad 7:30. - Mange tak.
- Godnat. - Godnat.
ILT HØJDE
Diz. Hallo, Diz. Diz.
Diz, hallo.
Hr. Jamieson. Hr. Jamieson.
Hvad laver her?
Gå venligst.
Det er nok bedst, hvis du ikke lader som.
Lader som? Skammer du dig ikke? Gå...
Hvor er min kåbe?
Du er i min seng.
Ja okay.
Det skulle jeg have gættet.
Du bliver nok nødt til, at låse mig inde.
Det er altså ikke ulovligt.
Det sker bare.
Hvad?
Søvngængeri.
Der er mange navne for det.
Der er ingen kur. De smider dig ud af hæren for det.
Åh, Pat. Pat.
- Nå, undskyld? - Ja.
Hvis det bliver værre må du...
Det kan det umuligt blive. Hvis du vidste hvor...
Jeg ved det.
Godnat.
Hvor var du da i nødens stund?
Husk mig på at bytte dig for en kat.
Puls 122
Testperson P.J.
Hvad var målet sagde du?
133,7.
Lad os få lidt mere lys, hvad?
Lad os tage en fridag i morgen.
133,7.
Jeg sagde. Kom her, jeg vil vise dig noget.
Ja, hvad?
- Naturen. - Hvor?
Derude.
Nu ikke bange, det er bare frisk Virginia luft.
Frisk luft? Hvad skal det til for?
Efter 6 måneder, sammen i en kælder.
Okay. Jeg tager din friske luft -
- og lugter til friske blomster -
- og lytter til støjende fugle -
- men ikke til de gæster, der kommer der.
Hej Dizzy. Nogen hjemme?
Nogen hjemme?
Hej, Kontakt. Vil du med på en vogntur.
Nej. Hvad laver du her?
Besøger nogen venner.
Hvilke venner?
Derovre.
Du mener vel derovre, hvor Edwina Collins bor.
Ah, Virginia i april.
Ah, Edwina Collins året rundt.
Er forlovelsen på skinner igen?
Selvfølgelig ikke. Jeg løb bare ind i hende.
Og hun inviterede dig ned?
Ja, sammen med andre. Sandy Burnham, Paul Carrell.
Er han her også?
Jeg synes nok jeg hørte ulvehyl.
Jeg, en ulv?
Nej, en kanin.
Hvor længe siden er det du, blev kysset da?
Hvad har vi i dag? Lørdag?
I forgårs vil jeg tro.
- Af hvem? - Ukendt gerningsmand.
Nogen i uniform.
Ja, ikke fra KFUK.
Godt gået.
Hvor er de gifte folk.
Ude og arbejde, og må ikke forstyrres.
Er der optræk til barnegråd?
Jeg har ikke lyttet.
Paul sagde noget pudsigt om dem, her til morgen.
Han spurgte, om jeg havde lagt mærke til noget.
Om hun bar hans violer på det sidste?
Nej, han spurgte om jeg havde bemærket, at noget manglede.
Hvad manglede?
Det er lidt svært at beskrive.
Du kan vel vise det så.
God idé.
Hvis jeg er Pat, og du er Jamie.
- Fint nok. - Du ligner nu ikke Jamie.
Læn hovedet lidt tilbage. Det var bedre.
Paul siger han ikke kan huske, at de har gjort sådan her.
Siger han det?
Ikke kun det, men også det her.
Lagde du også mærke til det?
Det begynder at hjælpe.
Måske... Måske kunne vi øve det igen.
Anden akt.
Tæppefald.
Hej Jamie. Jeg håber ikke, jeg afbryder arbejdet.
Jeg håber ikke, jeg afbryder dit.
Det er ikke arbejde.
- Præcis, Dobbin. - Ikke Dobbin.
- Hun er nok tørstig. - Jeg er.
Lad os se hvad vi har.
Hvad skal det være? Rum Collins...?
Edwina Collins?
Kitty, skammer du dig ikke?
Du må ikke give skyldfølelse.
Det vil jeg ikke, det ser jo sjovt ud.
Det er det tit.
Tit?
Sker det virkelig tit?
Ikke mere end jeg har godt af.
Det sker ikke for mig.
- Nej, forhåbentlig. - Hvorfor?
- Du er anderledes. - Hvordan?
Fra mig?
Du har en vis statur.
Mener du højde?
- Jeg er ikke så høj. - Jeg mener høj af sind.
Og så er du gift.
Og så er jeg fra New England.
- Kan du se? - Min gode.
Vil du gerne lægges an på?
Nej, jeg vil bare føle mig lidt eftertragtet.
Der var jo ham brasilianeren, der forsøgte at holde hånd -
- under bordet.
Men han var nok bare høflig.
Ja da, ligesom Paul Carrell. Han er meget høflig.
Paul tænker ikke på mig på den måde.
Han tænker på den måde, om alle.
Jeg tager den Anna.
Hallo?
Ja.
Ja, han er her i aften.
Hvornår ringer oberst Braden?
Ja, ja, mange tak.
- Ved Gud. - Gode nyheder?
Måske. Ved Gud.
Hej! Washington ringede.
- Hvem, obersten? - Hans kontor. Han ringer senere.
Nå, de driller bare? Det er vel oberstens ret.
- Gæsten? - Quent.
Quent? Godt, han bringer lykke.
- Hvilken lykke? - Dig.
Hvad siger du dog, hr. Jamieson?
Det var en heldig nat, da du friede til mig.
Friede? En dame frier ikke.
Ikke en dame. Min partner.
Der er god gang i Jamieson & Jamieson, synes du ikke?
Formularen er perfekt.
Du har gjort mig brugbar og levende.
Jeg kan mærke det i dag.
Vrøvl. Ingen har gjort dig til noget.
Du er din egen særlige skabning.
- Men... - Men?
Men jeg tror, du savner kærligheden.
Nej, men hvad med dig?
Hvem flygter fra telefonen, hvis det kunne være Lila?
Du ser mig aldrig flygte fra noget.
Jeg har alt for travlt til den slags ting.
Det kan du vel få ind.
Du kan være sikker på, hr. Pat, at mit hoved arbejder.
Det er inde for længst.
- Hvorfor i kærlighedens... - Kærlighed?
Hvilken kærlighed er vi i nærheden af?
- Washington. - Det håber jeg.
Ja?
Ja, sig jeg er der om et øjeblik.
Jeg glemte, jeg lovede Paul Carrell vi skulle ride.
- Skal du bruge mig mere? - Nej.
I morgen skal du lære at ride. Aftale?
I morgen.
Det er dejligt, er det ikke?
Perfekt.
Det er første gang jeg er her i april.
April, april, med dens pigelatter
Det er et digt.
April er en grusom måned
- Det er et andet digt. - Hvad med resten?
April er en grusom måned Bløder syrener fra den døde jord
Blander minder og lyst
Minder og lyst. Hvem er det?
T.S. Eliot. "Ødemarken"
Hvad kommer efter minder og lyst?
Berører sløve rødder med forårsregn
Jeg var en sløv rod.
Nu er du berørt.
Blander minder og længsler
Hvorfor har du aldrig spurgt mig, om Lila Vine?
Du ved, jeg kender hende.
Måske fordi jeg er ligeglad.
Usædvanligt. Med mindre...
Med mindre hvad?
Jeg vil aldrig nogensinde forstå amerikanske ægteskaber.
Vil du spise med mig, næste uge, hvor vi plejer.
Hvis jeg er i byen.
Skal jeg spørge denne gang?
- Hvad er det sjove? - Du og din snerpethed.
Godt du kan le.
Det gør jeg. Hvorfor ikke?
Fordi jeg tror, jeg forstår noget underligt, -
- om en pige, der ikke elsker sin mand.
Hvem elsker ikke...?
Hvad taler du om?
Og aldrig har, og han heller ikke hende, måske.
Imellem alt det, en hunger.
- Jeg har dog... - Aldrig vred.
Aldrig ondskabsfuld. Det perfekte ægteskab.
Og nu, dit rolige forhold, til en pige, -
- han har elsket. Måske stadig elsker.
- Måske? - Det beviser det. Du elsker ham ikke.
Hvad nu hvis Pat og jeg tror på -
- at vi arbejder bedre sammen, uden forelskelse.
Fordærvet, men interessant.
Hvis vi er gladere end mange, der er gift af kærlighed...
- Det virker. - Søde pige.
- Hvilken forskel gør det? - Ingen, undtagen for mig.
- Vi taler om det i byen. - Det tror jeg ikke.
Min snerpethed, sagde du?
Hvor dumt af mig. Vi taler om det i byen.
Det er sidste gang du gør det.
Hvis du synes.
Det synes jeg.
Det er ikke sandt, hvad du sagde om Pat og jeg.
Vi er dybt forelsket.
Jeg har allerede glemt, at emnet kom på tale.
Pat, hallo!
Pat.
- Hvor er hr. Jamieson? - Han tog til Washington.
Til Washington?
Generalen ringede Tager nattoget til Chicago
Det er nu... Ved Gud, Pat.
- Hvor er Kitty? - Ude foran.
Jeg sender besked om noget tøj, hvis jeg når toget til Chicago.
- Ellers andet, Oberst? - Nej tak. Bare søvn.
Låser den dør udefra?
- Nej hr. - Mange tak.
- Hvorfor spurgte du om det? - Det siger jeg senere.
Håber du også vil sove.
Jeg skal sove.
En hund gøede foran mit vindue, hele natten.
- Kan du ikke lide hunde? - Nogen steder er de fine nok.
Var det sjovt?
Nej, nej.
Jeg tager den nedre.
Fint nok, sir.
Helt fint med mig.
Jeg håber du har taget sovepiller med.
Jeg bruger aldrig stoffer.
Hvad er det?
En lille opfindelse jeg har gjort.
Hej, Diz.
Den virker på samme måde som den anden maske.
Dog ikke ved de lavere temperaturer.
Se, iltflasken sidder på ryggen...
Hr. Jamieson.
Og ventilen virker automatisk.
- Hr. Jamieson. - Ja, og jeg... Ja?
Jeg er blevet udpeget, til at assistere dig -
- i et seriøst videnskabeligt...
- Hvem er det? - Er hr. Patrick Jamieson der?
- Jamie? - Hej, Pat.
- Jeg nåede det. - Godt.
Hej, Diz. Det var tæt på. Jeg nåede ikke engang at pakke.
- Oberst Braden, fru Jamieson. - Sikke et held.
Jeg håber, jeg kan finde en køje.
Fru Jamieson, det skal jeg nok.
Nej, nej, oberst. Jeg kan finde en overkøje et sted.
- Hvad? - Eller, det jeg mener...
Vi burde trække lod.
Mon dog. Jeg finder noget.
Undskyld... Øjeblik.
- Undskyld besværet. - Det er da en fornøjelse.
- Godnat. - Godnat.
Godnat. Godnat oberst.
- Nå... - Hej.
- Jeg måtte med. - Det glæder mig.
- Virkelig? - Ja. Det er bare...
Har du ekstra nattøj?
Det tror jeg. Det håber jeg.
Undskyld oberst, hvornår vil De og den anden herre...
...gerne vækkes? - En time før ankomst.
Tak, oberst.
Ja, sir.
Obersten sover i vaskerummet.
Eller, sover ikke.
Stakkels oberst.
Vil du binde den her for mig?
Hvis jeg binder den selv, så kan jeg huske min egen knude.
Det ligner stadig fiskeøjne.
Hvad?
- Vil du bytte? - Nej, nej.
Tak, men nej tak.
Vil du have noget læsestof. Jeg købte nogen bøger.
Du er en sjov pige, er du ikke?
Du glemte nattøj, men huskede bøger.
Bøger er vigtigere end nattøj.
Kun i visse stater.
Højesteret har ikke dømt endnu.
Vi du række bladene op -
- fra min taske, skat.
Tak.
Har du læst Steiners artikel -
- i "Technical Review"?
Den er ikke særlig god. Bare glem den.
Den her havde jeg helt glemt.
Hvilken en?
Elskede, lad os være tro
Denne verden, der synes At ligge som et drømmeland
Hvilket nummer af "Technical Review"?
Matthew Arnold. Det var min fars favorit.
Hvad er dit?
Favorit digt?
Mænd går sjældent ud Med en bebrillet brud
Jeg kan også godt lide Dorothy Parker.
Her er Edna Millay.
Kom tilbage til Astolat! Jeg beder ikke om venlighed
Du kan gå igen til hver en tid Jeg vil blive her
Meget fint.
Pat, kan du huske et dig der lyder:
April er en grusom måned Bløder syrener fra den døde jord
Blander minder og lyst Berører sløve rødder med forårsregn
Blander minder og lyst? Hvor har du det fra?
Paul Carrell, her i dag.
Carrell?
Han blander ikke lyst med minder. Han tager den ren.
Jeg skammer mig, Pat. Jeg løj overfor ham.
- Ja? - Ja.
Jeg sagde, vi to var dybt forelsket.
Hvordan kom det emne op?
Han kyssede mig.
Gode gamle Paul.
Temperatur?
Temperatur normal.
Iltindtag?
Iltindtag perfekt.
Synsfelt?
Synsfelt klart.
Okay.
Godnat.
Godnat, Pat.
Hr. Jamieson. Hr. Patrick Jamieson.
Hr. Jamieson.
- Er vild med musikken. - Husk mig på at danse.
- Det er ikke nødvendigt. - Så.
- Kan ikke skændes her. - Tolvte.
Hør, hvor kan man købe blomster?
Kleopatras tag.
Hvad skal det være?
En masse. Det er april på Kleopatras tag.
De er meget smukke. Det bliver 5 dollars.
Nu ikke ked af det. Jeg har da 5 dollars.
Det burde gøre min kone glad, og gøre dem glad.
Jeg er glad.
Jeg får bare høfeber af blomster. Undskyld mig.
Patrick Jamieson.
- Ja, jo. - Hr. Jamieson?
- Telefon. - Mange tak.
Derovre, hr. Jamieson.
Tak. Jeg reserverer senere.
Très bien, monsieur.
Ja på fransk så. Tak.
Mange tak.
- Tak, sir. - Selv tak. Selv tak.
En samtale til hr. Jamieson?
Ja.
Hallo.
Hej, Lila.
Ja, jeg kan godt huske dig.
Hvad er... Hvad er...
Jamen...
Det er uheldigt, men jeg...
Hvordan?
Hvordan kunne det hjælpe, at se mig, Lila? Jeg...
Det må du ikke sige.
Ja, ja fint nok. Fint nok, jeg ringer i morgen.
I morgen. Jeg ringer til dig i morgen. Jo. Ja, ja.
Det er ikke min fødselsdag.
Det ved jeg. Det er min.
Jeg får opfyldt mit ønske.
Måske.
Hvad med at fortælle mig det?
Jo, ser du...
Det er faktisk først min fødselsdag i næste uge.
Men jeg synes, vi skulle fejre -
- vores første nat sammen, på hotel.
For dig, Pat.
For dig, Jamie.
Det er godt, er det ikke?
Det er længe siden jeg har drukket sådan noget.
Kan du lide min nye kjole?
Det kan jeg. Det kan Dizzy.
Jeg tænkte, hvis du orker, så kunne vi gå ud og danse.
Hvis du ikke vil, kan vi bare fejre det her.
Tage noget mere vin, Pat.
Der er et sted nedenunder. Kleopatras Rum.
- Kleopatra er på taget. - Er hun?
Det er endnu bedre. Så højt som muligt. 15 km.
Vi når måske endda 18 km., hvis vi drikker nok champagne.
Grinza sagde...
- Det er en anden historie. - Hvad sagde han?
Jeg snakkede længe med ham, over telefonen.
Han elsker dig meget højt. Jeg tror også, han kan lide mig.
Han vil gerne have, vi er glade.
Han synes, jeg skal blive hos dig.
Blive?
Jeg kan ikke gøre så meget nytte -
- nu hvor hæren har overtaget.
Stakkels Pat. Du er træt, er du ikke?
Og Kleopatra rummet er nok stopfyldt.
Og hun blev bidt af en slange -
- og det skulle nødig ske for os, vel?
For os, Pat.
For os, Jamie.
Du kan få musikken fra Kleopatra, herind i dit eget værelse.
Er det ikke fikst?
Vi behøver ikke at gå ud.
Vi kan danse lige her i rummet.
Den næste dans er vist min, hr. Jamieson.
Du lytter til dansemusik fra Kleopatras tag.
Jeg åbner den næste flaske vin.
Kom så, det er din tur.
Flad.
Meget flad.
Ja.
Ærgerligt. Dizzy, ned fra sofaen.
Jeg sagde, ned fra sofaen.
Dizzy, ned fra sofaen.
Tak.
Undskyld jeg talte så tvært.
Lad mig lave den.
Tak.
Hvorfor gifter du dig ikke med hende?
Tag til Washington og mød hende.
Bed hende om at komme.
- Jeg er her for arbejdet. - Men du har lyst.
Hvorfor gør du det dog ikke bare?
Du er fri. Bed hende komme.
Nej, det er jeg ked af.
Det er jeg også.
Ned, Diz.
Ved du, at du ikke modsætter dig, at jeg ser hende, -
- men at jeg ikke vil se hende?
- Det er værre. - Hvorfor det?
Er du bange for hende, elsker du hende stadig.
- Det giver ikke mening. - Du ved det gør.
Hvorfor i himlens navn kan du ikke forstå...?
Jeg går en tur.
Så går jeg.
Det er op til dig.
VIDENSKABSBYGNING
Nå min dreng. Det er den store dag.
Nå, lad mig se.
Puls, åndedræt, blodtryk.
Synd at fru optag, udtag, ikke kan se det her.
Ja.
Ærligt talt, Patrick. Vil du gerne udskyde testen?
- Hvorfor? - Bare indtil din kone kommer?
Hun kommer ikke. Lad os komme i gang.
Nå...
Så, Patrick, du skal til at prøve -
- din Jamieson super duper iltmaske -
- under rigtige flyveforhold.
Jeg håber den virker så godt i luften, som den gjorde i kælderen.
Så. Sådan der.
Tag så den her på.
Sådan der.
Så, Patrick, hold de to lys parallelle.
Hvis de bliver flakkende, ved vi der er problemer.
Okay? Held og lykke.
Så drenge. Herover.
Start ilttilførslen nu, hr. Jamieson.
- Højden? - Højde: 2,7 km. Temperatur: 61 F over.
Drej styret, Patrick.
Hold hende rolig.
- Højde, 8,8 km. - Op med dig, Patrick.
Højde: 8,8 km. Temperatur: 21 F under.
21 F ved 29.
- Alt i orden, Thompson? - Ja, sir.
Puls: 67.
Åndedræt: 11.
Blodtryk: 129 over 83.
Alt i orden, doktor.
Omdrejninger per minut: 41.
Højde: 12,5 km. Temperatur: 61 F, under.
Periferisk syn lidt ændret ved 13,7 km.
Blodtryk: 113 over 70.
Åndedræt nede på 7.
- Pulsen? - 85.
Godt.
Puls går op til 92.
15,2 km.
Han gjorde det. Han gjorde det.
- Højde 16 km. - 16 km.
Det er 2 km. Mere end vi havde håbet.
Åndedræt nede på 6. Puls op på 101.
Tag ham ned, så snart han besvimer.
Jamie.
Vi gjorde det.
Dizzy, kom her. Kom her Dizzy.
Vær helt stille. Kom her.
Stille.
Hej, Dizzy. Er du kommet hjem?
Det var på tide. Fik du min besked?
- Burde jeg det? - Ja, ærligt talt.
Har du set Quentin Ladd, ligge og flyde her et sted?
- Hvad er nu det? - En overraskelse til Jamie.
Du bliver nok selv lidt overrasket.
Jeg har lige efterladt Jamie, med på Paul Carrell.
Hvad snakker du om?
En dans Einstein. Ikke mere endnu, håber jeg.
Han kommer vidt omkring, Paul.
Hør, hvad skete i Chicago? Siden Jamie kom tilbage, -
- har hun været en krudttønde.
Paul har glemt sine tændstikker.
Han har også en lighter, der virker.
Han er ikke en dårlig bombemand, hr.
Har Kitty erfaring med det?
Kun overfladisk.
Han har fundet et mål så?
Ved du, hvad jeg synes om mænd?
De er de dummeste, blindeste og mest indbildske, -
- inklusiv dig.
- Inklusiv mig. - Og Quent følger godt med.
Jeg har ikke hørt eller set ham, i 3 dage.
Men jeg så hans elskede Edwina, til en fest.
Sikke et slæng.
Underholdningen bestod af en pige -
- fra Chicago, ved navn Lila Vine.
- Hvor? - Sådan en cocktailfest.
Hun indtager virkelig en fest, Lila og hendes klaver.
Hendes søde krøller og lange cigaretrør.
Har du set det?
Det er så langt, at hun kan ryge i to rum.
- Uimponeret? - Jeg elskede hende.
Ligesom Jamie.
- Var Jamie der? - Med hr. Carrell.
Lila sang dine yndlings franske sange.
Hvor var Jamie nu?
Whitestone, Maggie Lorringtons sted.
- Skal jeg klæde om? - Tager du med. Det var bedre.
Hvis Quentin er der, så hils ham farvel, fra mig.
Han er som rygning. Nemmest at stoppe helt.
På den anden side, vil jeg hellere selv sige det til ham.
Lad os komme ud.
Hvad er anledningen?
Britisk eller russisk. Sådan noget.
Tak.
Hej, Kontakt.
Hvad synes I? De tog mig.
- Min dreng. Jeg er stolt. - Tak.
Hvad er der i vejen?
Vil I ikke vinde krigen?
Om forladelse.
- Hvis jeg må. - Ja selvfølgelig, sir.
- Selvfølgelig. Gå endelig ind. - Tak.
Fine fyre.
Hiv oh høj, og en hel flaske rom.
Kom nu, jeg er tørstig.
Jeg har noget at sige.
Pas på sømand. Klipper forude.
Brev til fru Jamieson.
Hun er nok hjemme.
Her folkens. Varm, frisk, ristet bourbon.
Det gør ikke gavn.
Det er lige min slags gavn.
Jeg leder efter spor af dem.
Denne vej, frøken Trimble, hvis du vil.
Hvad var det du ville sige?
- Farvel. - Farvel?
- Var det, hvad du ville sige? - Ja.
Når det nu er overstået, så har jeg også noget at sige.
- Hvad? - Goddag.
Hej Kitty. Hvordan har du det? Godt at se dig igen.
Du ser mig ikke igen.
Jeg har fundet mig i nok.
Du er upålidelig og utaknemmelig.
Det går godt. Prøv den her.
Jeg er ikke færdig. Undtagen med dig. Det er for altid.
Det her er måske sidste gang vi ses.
Skal du af sted?
Man ved aldrig i flåden.
I morgen måske?
Jeg tænkte, at du måske ville give mig et farvelkys.
Bare som en patriotisk gestus.
Jeg lader dig vide, når jeg har drukket ud.
- Kontakt, jeg vil savne dig. - Nej du vil ikke.
- Du er nu flot i den. - Er jeg?
Hvorfor gør du ikke den drink færdig så?
Læg hovedet lidt tilbage. Giv mig to sekunder.
Det er dit sidste kys.
På min sejlerære.
Farvel, sømand.
Farvel, løjtnant.
Det er den hurtigste forfremmelse, nogensinde.
Ubåd til styrbord.
Klar til aktion.
Undskyld frøken Trimble, har du set Quentin?
Han var her lige før.
Quentin.
- Du kunne ikke lade vær? - Netop, Edwina.
Jeg sagde jo, far prøvede at få dig en rang.
Jeg har en rang.
- Hvad? - Admiral.
Meget morsomt. Jeg går hjem, og du kommer med.
Jeg kan ikke Edwina. Flådes reglement.
Artikel XI, sektion 3.
En admiral tager kun ordrer -
- fra sin kone.
Tillykke. Du bliver meget lykkelig.
- Edwina, har du set...? - Ja.
- Hvornår gik hun. - Hun? Jeg mente Quentin.
Jeg mente Jamie.
Du har vist været væk?
Hør nu. Gik hun hjem...?
Hjem? Hun havde det jo sjovt.
Er elskeren også væk?
- Carrell...? - Carrell.
Carrell gik alene herfra.
Så er alt jo fint ikke?
Jamie er nok på vej hjem -
- og Paul læser nok en bog i sin lejlighed nedenunder.
Du ser bekymret ud, kloge.
Jeg er bekymret for dig.
Hvorfor prøver du ikke at lette dit sind?
- Hvem er det? - Pat Jamieson.
- Hvem? - Pat Jamieson.
Jamen, Patrick, jeg troede du var i Chicago.
- Nej, jeg er i Washington. - Det kan jeg se.
Ville komme og få en drink.
Det kan jeg også se.
Det ser næsten ud som om, du ventede mig.
Jeg drikker ikke gerne alene.
Det er fint. Det kan jeg lide.
- Cigaret? - Nej, ellers tak.
Jeg foretrækker dem uden læbestift.
Lidt vin?
- Hvordan fandt du Jamie? - Hvordan jeg fandt hende?
Vær så god, Patrick.
Ikke som det vi drak i Paris, men stadig fint.
Du har også sat lidt på glasset.
Der kan man bare se.
Forfærdelig service.
Hvordan fandt du så Jamie.
Det skal jeg sige, når jeg gør.
Jeg troede, hun var til festen ovenpå.
- Det var hun. - Var hun?
Og så strålende ud.
Det må have gavnet med rejsen til Chicago.
For den nye Jamie.
Hvad fejlede den gamle?
Absolut intet.
Den perfekte kone og mand.
Ingen skyld, ingen jalousi.
Ægteskab uden smerte.
Du tror, jeg tror, det er hendes?
- Hvorfor skulle du tro det? - Fordi jeg kender dig.
Men jeg kender også Jamie -
- og derfor ved jeg, det ikke er hendes.
Det der betyder intet.
Jeg troede ikke, du blev jaloux.
Ikke på dig, min ven.
- Lila sagde engang... - Det er ikke vedkommende.
- Jamie er ikke Lila. Derfor? - Derfor.
Lila ville måske gemme sig bar døren.
- Men ikke Jamie. - Din tillid er smuk, Patrick.
Men jeg tror, jeg vil bakke min tillid op med videnskabelig fakta.
- Helst ikke. - Hvorfor?
Fordi jeg ikke vil have det.
- Giv mig nøglen. - Til hvad nytte.
Bevise jeg har ret.
- Behøver du beviser? - Det gør du.
Får jeg ikke set i rummet, -
- så kan der være sket alt muligt.
Giv mig nøglen, eller jeg sparker døren ind.
Fint nok.
- Tilfreds med din fakta? - Det har jeg været hele tiden. Og du?
Helt og aldeles. Lad os få noget vin.
Ja.
Hvad er du nu bekymret om, Patrick?
Jeg er bekymret om en hæl.
- Mig? - Nej, mig.
Du må hellere gemme den. De er rationerede.
- Hvornår gik hun i seng? - Da hun kom hjem.
Er det din kage og ting derinde?
- Ja. Så hun det? - Ja.
Sagde hun noget?
At hun ikke ville forstyrres.
Hvornår kom hun hjem?
Jeg ved det ikke.
Siden du har rodet med køkkenuret, har det gået forkert.
Se her, Diz.
Det er en medalje.
De gav mig den for iltmasken.
Og uanset hvad du synes om hende, -
- har hun fortjent den mere.
Stille. Ikke vække hende.
Eller hvad?
Nej, nej. Hør nu, Diz!
Diz tag det roligt. Hør nu.
Det her er i orden.
Jeg er vågen. Se nu hvad jeg gør.
Så, Diz. Hør nu, Diz! Diz!
Tag det nu roligt. Rolig nu.
Lad vær at være besværlig, Diz. Det her står ikke mål.
Det er en spøg. Sæt dig. Kig efter.
Kig efter. Kig nu efter.
Se. Se nu bare.
Pat, kære.
Du er tilbage. Hvordan har du det?
Hvad, kære? Jeg? Jeg har det fremragende.
Jeg tog to kilo på og tabte to.
Jeg er fuld af historier og ballade.
- Morsomt, ikke? - Hvem er...?
Din stakkel. Du har arbejdet for hårdt igen.
Nordenvinden blæser og bringer sne -
- og hvad skal stakkels Patrick gøre?
Vent. Vent.
Vent. Vent. Vent.
Kom dog ned søde, så finder jeg en skarp og lidt fladt.
- Hvad, skat? - Jeg sagde intet.
- Hvad, søde? - Jeg sagde intet.
Stadig den samme. Hurtig i replikken.
Hvordan ser jeg ud, i dine øjne?
Lidt meget blus på.
Jeg er spændt over din hjemkomst.
Kom og kys mig, søde unge. Ungdom forgår for hurtigt.
Har du fået et par stykker?
Hvad, skat? Nej da, det er ren dyrisk vildskab.
Jeg elsker dyr, gør du ikke? Jeg elsker deres vildskab.
Hvor hun elskede den natkjole.
Bær pelssiden udad. Bær skindsiden indad.
Kom og kys mig, kildevand.
Men jeg har brugt så længe på makeup.
Kan du lide blomsten?
Paul er så betænksom. Jeg må huske at lægge den på is.
Put Paul på is.
Duft til den.
Paul, kære Paul. Han er vild med mig.
- Hvad skal du forestille? - Mig? Jeg er Jamie Co-co.
En fransk tøs. Jeg genopfrisker min musik un petit peu.
Vil du høre?
Stop det!
Men skat. Lila sagde, du elskede cette chanson.
Kom her, Tornerose.
Hvorfor, hvad er der i vejen søde?
Det finder du ud af.
- Jeg troede, piger skulle være sådan. - Nej.
Toujours ung. Toujours lystig. Toujours på hælene.
Jeg kan ikke lide noget af det.
Ikke din kjole, ikke dine blomster -
- og ikke den!
Av! Ved Gud.
Ikke engang dine egne.
Vel er det mine egne.
De var i en æske i min fars bord.
Hvad tror du, du laver?
Jeg giver dig et lille vink.
Fem krøller.
Så du så Lila.
Ja, det gjorde jeg.
- Det gjorde jeg også i Chicago. - Og?
Så din lille imitation var unødvendig, hvis det var derfor.
Hvis du stadig elsker hende, må vi skilles.
Det er sandt.
Nu, med din skønne frihed tilbage, -
- hvad vil du så bruge den til?
At huske dit skinnende ansigt, vel.
Det er virkelig sødt, Pat. Det nøjes jeg med.
- Vil du få skilsmissen? - Du kan få den.
- Jeg har intet grundlag. - Pat, der er noget jeg må sige.
Jeg tror ikke, jeg vil høre det. Jeg er faktisk sikker.
Det er lige meget.
Jeg har intet at sige i dit hus?
- Jeg gjorde det nær. - Hvad?
- Faldt. - For Paul? Latterligt.
- Ja, men sandt. - Vrøvl.
Du er ikke den faldende type.
Du er som tårnet i Pisa.
Du læner dig måske lidt, men du holder dig stående.
- Du tror mig ikke. - Jo fint nok. Jeg tror dig.
Tager du til Reno eller skal jeg?
Vi kunne tage af sted sammen.
Det kunne være sjovt.
Det er flot vest på.
Meget.
Kan du mærke højderne?
Jeg troede det var mit hjerte.
Så er vi i byen. Det var hurtigt.
Det må være the Metropole.
Dejligt hotel hører jeg.
Jeg håber de har plads. Er her nogen?
- Ja, lige her. - Goddag, hvad du nu hedder.
- Goddag, frøken. - Frue, tak.
Ja, naturligvis.
Har I to rum, reserveret i navnet Jamieson?
Hvor længe bliver I?
De sædvanlige 6 uger.
- Du vil altså skilles. - Han vil.
Nu ikke fjollet. Han er tydeligvis vild med dig.
Hvad får dig til at tro det?
Hans hjerte.
Jeg kan ikke se det.
Du står i det forkerte lys.
Hans tanker flyder over med dig. Vågen, i søvne og i søvngang.
- Bliv ved. - Så. Giv mig lidt tid. Tag det roligt.
Han fløj til Washington med en fødselsdagskage.
Og han hader endda fødselsdage.
Har du reservationer eller ej?
Vi har nogle reservationer.
Kan I ikke glemme dem?
Vi har reserveret en enkelt.
Hvem er det med dig?
- Min mand. - Siger du det?
Fint nok, min mandlige ledsager.
Vi har måske noget på anden sal.
Lidt gammeldags, vil det gå?
Ja, det kan gå.
Sender I bagagen op snarligt?
Meget snarligt, frue.
Og her har du i mellemtiden nøglen til værelset.
Åh, Pat.
- Mange, mange tak. - Det er ikke noget.
Vi glæder os over at have dig her.
Tekstning: SDI Media Group