Veibomber krevde åtte amerikanske liv i Irak i dag.
Fire soldater døde da en bombe rammet bilen deres.
En soldat i flyvåpenet ble drept av en annen bombe i Tikrit.
To soldater ble drept og tre såret av en veibombe i Bagdad.
En åttende soldats ikke krigsrelaterte død utredes nå.
Minst 3555 amerikanske soldater har blitt drept-
-siden krigen i Irak startet i 2003.
LØVER FOR LAM
Ett til. Sånn. Takk.
SENATOR JASPER IRVINGS KONTOR
Senator? Selvsagt.
- Han er klar for deg nå, ms Roth. - Unnskyld?
Senatoren.
Greit.
- God morgen, Janine. - Det gode er at den snart er over.
Vær så god og sitt. Vil du ha kaffe, te, vann...?
- Nei takk. - Fint å se deg. Takk for at du kom.
- Senator? - En kaffe, Marcia.
Jeg leste artikkelen din om imagekonsulenter i politikken.
Det var en god artikkel. En annerledes vinkling.
Takk.
- Venter vi på din PR-pitbull? - Nei. Bare deg og meg.
- Ingen stopper lurespørsmålene dine. - Alenetid!
En gjentjeneste for at du kalte meg "partiets fremtid".
Det var ingen tjeneste. Det var slik jeg så det.
Med tanke på hvordan det går for dere er det kanskje nedsettende ment.
- Jeg fikk 77 prosent av stemmene. - Hvordan kunne jeg glemme det?
- Du kjenner til tidslinjen jeg lager? - Ja, over krigen mot terror.
Er den som de andre som har blitt utgitt i år, -
- er det begynnelsen på en større kritikk av gamle feil.
- Eller bare en faktaliste. - Som dere velger.
- Du stoler ikke på oss. - Jeg stoler på deg. Derfor er vi her.
- For å diskutere hva? - Om du vil skrive en ekte artikkel, -
- i stedet for å minne de som bryr seg om at vi har kriget i seks år.
Det vinner man ingen pris for.
- Hva handler det om? - En ny plan. I Afghanistan.
- Afghanistan? En ny plan? - Som vinner både krigen-
- og så klisjéaktig det enn virker, folkets hjerte og sjel.
- Og planen? - Jeg kan ikke fortelle alt...
- Av sikkerhetsgrunner. - ...men nok til en artikkel-
- om hva vi gjør i Afghanistan nå. Ikke for seks år siden, men nå, -
- og hvordan det kan lede til seier. - Hva er dette?
- "Dette"? - Dette møtet.
Dette er jeg som anstrenger meg for å holde pressen bedre informert.
Og for å bytte samtaleemne fra da til nå, -
- innrømme feil og prate åpent om måter å løse dem på.
- Steg for steg. - Hvor lang tid har vi på oss?
- Jeg har fri til klokken 11.00. - En hel time?
- Dere må ha panikk. - Nei. Vi er bestemte.
BAGRAM FLYBASE
Hør etter. Løytnant Finch, alt bra med deg og mennene?
- Hvordan går det med kneet? - Klart for marsj.
- Bra. Rodriguez? - Alt bra, sir.
Noter og still spørsmål. Gode nyheter først:
Al-Qaida og Taliban er nå små ulveflokker, -
-så ikke tro alt dere leser.
Fienden er mindre og svakere enn da vi kom. Det er bra.
De dårlige nyhetene: de er ikke slått. Vi må avslutte.
Det blir vanskeligere med tiden. Husk von Clausewitz:
"Slåss aldri mot samme fiende for lenge, for da..."
- "Tilpasser han seg til din taktikk." - Korrekt.
For eksempel: INTSUM rapporterer-
- at al-Qaida i Badakhshan prøver å åpne en ny front.
- Takler ikke de lokale kampene? - Ingen er sterke nok til å slåss, -
- og Karzai vil faen ikke la noen dra hjem nå.
- Hvorfor gjør fienden det nå? - De er bestemt-
- på å etablere seg som folkets legitime hær... igjen.
- Hvor kommer disse folkene fra? - De banker på dører og krever sønner.
Gir de ikke fra seg sønnene, henrettes de foran familien.
Dessuten kommer de gjennom Irak. De sender kamptrente soldater...
- Hvor fra, sir? - Det vil jeg ikke svare på.
Dere vet alt for mye.
Så jihad-og wahhabiterrorister drar gjennom shiamuslimske områder?
Det holder å si at fienden er større og styggere.
Vi må hjem til dem og ta dem en gang for alle.
Dere fraktes med helikopter til Badakhshan-provinsen.
Dere skal sette opp en operasjonsleir ved Pamela Left, -
- på 2500 meters høyde der man ser hele dalen.
Fienden vil også ta den, -
- så vi har ordre om å ta den før snøen smelter.
På kartene ser dere en passende landingsplass.
Dere setter opp kommunikasjons-og satellittlinker.
Dere venter tålmodig, og om dere kommer i kamp, -
- skal fienden få smake amerikansk grusomhet. Oppfattet?
Kle dere varmt.
Vi blir presset hardt her, eller hva, sir?
ET UNIVERSITET I CALIFORNIA KL. 07.00
PROF. STEPHEN MALLEYS KONTOR
- God morgen. - Hei. Vil du ha den lukket, eller...
Gjett, Todd.
- Så uetisk å be meg kjøpe kaffe. - Som å måtte se på den skjorten.
- Det er en ekte Reyn Spooner! - Jaså? Da tar jeg det tilbake.
Hvorfor ba jeg deg komme hit så tidlig med en gave?
- Mitt sporadiske fravær? - Som tittelen på boken om semesteret.
Ja, det høres bra ut. Tja...
Jeg vet ikke. Jeg har aldri vært så opptatt.
- Med hva da? - Med de andre fagene mine...
- Dette er hovedfaget ditt. - Og en ung jente...
Hun du prøver å sitte ved siden av når du faktisk er på forelesningene?
- Nei. - Hva mer er du opptatt med?
- Lederskapet i studentforeningen. - "Hail to the Chief".
Du var også i en forening, og husker hvor slitsomt det var.
Ja visst. Firedagershelger og halvtimer med lesing.
- Du spurte hva jeg husker. - Skolen er både sosial og akademisk.
Om du ikke kan balansere de to, bør du ikke være her.
De som sier det, vil forsvare 30000 i året for dårlige karakter.
Du har gode prøveresultater, men har bare møtt til åtte forelesninger.
Ikke dårlig, om vi så hverandre en gang i uken.
Så oppmøte påvirker karakterene?
Du, Todd...
Ville du tatt en B for resten av semesteret?
Ingen pluss, ingen minus, bare en vanlig B.
Jeg kan gi deg det her og nå.
- Det er ingen spøk. - En B for hva da?
For ikke å komme til forelesningene, for ikke å gjøre oppgavene, -
- for ikke å ta flere av kursene mine mens du er her.
- En B for ingenting? - Si ja, og møtet er over.
- Halve klassen ville drept for det. - Jeg sitter ikke i møte med dem.
- Jeg tror jeg forstår... - To vilkår:
En: Du møter hver dag, hver forelesning fra nå av.
To: La meg fortelle om de siste to studentene som ga meg håp.
Da forstår du kanskje hvorfor jeg ba deg komme.
Du har reflekser som et foster.
- Sånn, ja. - Stille luft, baby.
- Du er mer redd for skyer enn kuler. - Jeg vil heller skytes enn å falle.
Tror du at du er rask?
- Dere har satt dere et edelt mål. - Målet for Afghanistans fremtid-
- er bare skryt om vi ikke løser det militære problemet.
Spesialstyrkene inntar viktige høyder i Afghanistan før snøen smelter-
- og fienden kan forflytte seg. - Hvorfor begynne med det militære?
Først når fienden er utryddet, kan vi blåse liv i demokratiet.
- Drepe folk for å hjelpe folk? - Nei. "Fienden," sa jeg.
- Ikke feilsiter meg. - Unnskyld, jeg ville sammenfatte.
I 2002 sa dere at "Talibans rygg er brukket for alltid".
"Oppdrag utført." I mindre skala. En feil.
- Feil? - Fiender med brukne rygger kan krype.
Dessuten lærte fienden seg en lekse etter det første ryggbruddet.
Dere tar for gitt at det blir et andre ryggbrudd.
Ville vi møttes ellers? Skal du fortsette slik hele timen?
Jeg bare spør. Gi meg et eksempel på hvordan fienden har lært en lekse.
De innser at vi slåss på to fronter.
Og slik hybris straffer seg, eller hva?
Så vi har en ny strategi, der militæret innleder med et smell.
Nøkkelen er å ta høydene. Den som holder dem, har oversikten, -
- evnen til å angripe og muligheten til å presidere.
- Presidere? - Det var derfor romerne bygde fort.
Man etablerer sitt konstante nærvær, eller godtar konstant vold.
Skal vi være der for alltid, som romerne?
Jeg sa "konstant", ikke "permanent".
Vi må holde ut like lenge som opprørerne, ellers overlever de oss.
Den sikkerheten tillater oss å bygge skoler og sykehus.
- Hvor er NATO i alt dette? - Bra spørsmål. Hvor?
Vi kan ikke vente på dem, så vi har satt i gang den nye strategien.
Hvorfor nå? Hvorfor ikke for to eller tre år siden?
To grunner. Den første:
Satellitter og droner ser ikke så mye som folk tror.
Det vet alle som har googlet "Predator".
- Den andre grunnen er stygg. - Betyr det "uoffisielt"?
- For øyeblikket, ja. - Greit...
- Iran. - Hva gjør de nå?
Foruten å bygge atomvåpen, forhandle med Nord-Korea-
- og fortelle Israel at de ikke vet hva et ekte Holocaust er?
De lar wahhabiopprørere reise fra Irak til Afghanistan.
Tvers gjennom Iran. Er det bekreftet?
Ved at de benekter det. Det beviser den nye ondskapens akse.
1300 år med drap mellom sunnier og shiaer settes til side-
- for å drepe flere amerikanere på flere steder.
Er dette også hemmelig? Det er virkelig en nyhet.
Det kan forhandles. Forstår du? De har alliert seg mot oss.
Vi må minne USAs folk om hvem fienden er.
Kan dere bevise at de er alliert, eller er det mulig...
Ikke undervurder det skremmende i dette.
Det er en trussel mot landet. Du kan få sitere meg på det.
- Iran har mulighet for atomvåpen... - Det låter som skremselspropaganda.
Din posisjon tillater deg den meningen. Det gjør ikke min.
Det er mitt ansvar og min jobb å beskytte det amerikanske folk.
Derfor innleder vi vår nye strategi nå.
Når begynner det?
For ti minutter siden.
To minutter. Jeg sier fra.
- Klare? - To minutter igjen, sir.
To minutter! Lad og sikre.
- Det er en gammel luftvernkanon. - Luftvernkanon på åskammen.
Infrarøde briller!
Det går bra, sir. Droner tok bilder i går.
Det er en rusten 23 millimeter med plomberte rør.
- Men godt sett! - Rusten og plombert. Ubrukelig.
- Plombert? Av hvem? - Hva så, den kan ikke avfyres.
- Hva? - Det høres ut som en felle.
Jeg ser sånt skrap fra luften hele tiden, sir.
Det er derfor vi kaller stedet Skraphaugen...
- Lege! Såret soldat. - Hvor fra?
Vi beskytes! MAYDAY!
Gi meg fingeren din.
Snu mot dem!
Land!
Land! Land!
- Hva het de? - Ernest og Arian.
- Som i herrefolket? - Ja, selv om han staver det med "i".
- Og? - Ser du ikke ironien?
En som heter Arian kan bare være... Svart.
Hvilken rolle spiller det? Han er amerikaner.
- Greit. De spiller baseball? - Ellers kunne de ikke gått her.
Idrettsstipend. Kan du finne to som er mer ulik meg?
- Hva er det? - Professorer er ikke lærere.
- De er selgere. - Hva selger du?
- Deg, til deg. - Du trenger ikke hjelpe meg.
- Hvorfor ikke? - Hvorfor du ikke må hjelpe meg?
Hvorfor bryr du deg ikke lenger?
Brydde jeg meg da jeg kom til forelesningene?
Du ikke bare kom, du deltok. Du leste alt jeg sa.
Du var sulten. Du kastet deg inn i alle debatter.
- Hvorfor sluttet du? - Jeg har allerede svart.
- Mange ting. Jenter, foreningen... - Kom igjen, Todd.
- Bare si det. - Jeg vil ikke såre følelsene dine.
Vi har en time på oss. La oss ikke kaste bort tid på følelser.
Takk. Du burde skrive gratulasjonskort.
- Greit, fortsett. Si det. - Greit.
Statsvitenskap. Hva er vitenskapelig, bortsett fra psykologien bak-
- hvor mye dritt velgerne svelger før de merker noe.
Det vitenskapelige handler om hvordan man vinner.
Ikke om hvordan man styrer, bare om å vinne, -
- uavhengig av hvor dum eller falsk man virker.
- Gi meg et eksempel. - Greit. Presidentkandidatene.
De kunngjør sitt kandidatur ved å erklære for et publikum-
- at de ikke stiller til valg. Hva slags tull er det?
- Slik har det alltid vært. - Det tror jeg ikke.
Jeg var med da vi leste om filosofene. Grekerne.
De var fantastiske. Men underveis mistet du meg.
Har du vært i Hellas? Tydeligvis ikke, for da ville du ha visst-
- at deres regjering får vår til å virke ytterst moderne.
Det var mitt poeng. Om ikke Sokrates, Platon og Aristoteles klarer det, -
- hva faen skal Todd Hayes gjøre? - Klage. Gi opp.
Jeg skal betale skatt og følge trafikkreglene.
- Jeg tenkte meg noe større. - Større? Som hva da?
- Som å bli kongressmann? - Det er større.
Topp. Jeg blir en Washingtondritt som skriver lover.
En feit fyr som aldri sier noe, men aldri holder kjeft.
En som preker moral, mens en assistent runker meg under bordet?
Vær så snill! En som spiller bort penger som ikke er hans, -
- og gråter på tv når han blir tatt. Og hvor mange blir aldri tatt?
Er det større enn å være en vanlig fyr med en god jobb? Faen heller.
Det var der du mistet meg.
- Du overbeviste meg nesten. Nesten. - Om hva?
Om at du vet hva du prater om. Du uttrykker deg bra, -
- men det ville blitt enda bedre med hjerte.
Med litt erfaring. Om du hadde banket på dører, -
- slikket konvolutter eller besøkt et torgmøte.
- Våget litt, på et meningsfullt vis. - Er å slikke konvolutter å våge?
Utrolig mye mer enn å bare prate.
Ernie!
Bror!
- Pamela Left er farlig. - Hvor farlig?
Chinooken ble beskutt. De har døde og sårede om bord.
De landet ikke ved målet, men tre kilometer sør.
- Helikopteret er ødelagt. To savnet. - Begynn med det. Hvem?
Finch og Rodriguez. De skal ha falt ut ved landingssonen.
Ingen vet om de overlevde.
Ernie.
Min bror.
Arian! Din jævla idiot.
Hvor hardt såret er du?
Hardt. Kommer du deg hit?
Jeg sitter fast. Beinet er fastklemt.
Vent...
- Jeg sender ut redningshelikopteret. - Send dem mellom Pamela og oss.
De må sirkle til vi vet hva som foregår.
- Har vi en Predator i lufta? - En stund. Kaldfronten fortsetter.
Jeg vil se så mye som mulig så lenge som mulig.
- Når kan vi få ut et fly? - En Warthog bruker 25 minutter, -
- men sikkerhetsmarginen... - Gjør det.
Jeg vil prate med jævelen som sa at fjelltoppen var trygg.
Landskapet krever at spesialiserte grupper etablerer operasjonspunkter.
Jeg har hørt om operasjonsbaser. "Punkter" låter mindre.
Og det er de. Hva? Ut med det.
Unnskyld... Det høres pentagonsk ut for "lokkemat".
Janine. Det er ikke slik at vi setter en eller to menn på fjellet.
- Men vi slåss på liten skala nå. - Sier mannen i sitt bekvemme kontor.
Vi er i krig. Dessverre overlever ikke sivilisasjoner via ikkevold.
Hva betyr det? Vil dere forsake diplomatiet?
Vi ble angrepet. Man svarer ikke på et angrep med diplomati.
Bin Laden mener diplomati er å ikke filme halshugginger.
Saddam brøt mot 16 FN-resolusjoner. FNs svar-
- var å sende 30 strengt formulerte uttalelser.
Frankrike, Kina og Russland handlet med ham under bordet.
- Bevæpnet ikke vi ham på 80-tallet? - Men her er vi nå.
- Vi bør se på hvordan vi kom hit. - Ikke nå. Vi må se fremover.
Vi slåss mot en ondskap som mener 1300 år med fremskritt-
- er kjetteri og bør straffes med døden.
- Om du ikke vil utrydde det... - Jeg vil at bin Laden skal dø, -
- men forstår ikke hvorfor historien ikke skulle være viktig.
Viktig og relevant-
- er at vi iverksetter en ny strategi som vil vinne denne krigen.
- En krig vi ikke kan tape... - Men vi vinner ikke.
Ennå. Det kan den nye strategien endre.
Hva med en strategi for å hente hjem styrkene?
- Å forlate landet? - Er det ikke et alternativ?
Greit. Vi leker med den tanken.
Vi drar, og Afghanistan faller i Talibans hender.
Men nå har de metastasert til noe enda ondere og sterkere, -
-for de har beseiret to supermakter.
De slakter dem som hjalp oss, stemte og trodde på oss.
Det er slutten på afghanernes håp, slutten på amerikansk troverdighet-
- og slutten på USA som rettferdighetens styrke i verden.
Når vi tvinges tilbake, siter meg gjerne, møter vi et ødelagt Irak, -
- et håpløst Afghanistan og et Iran med atomvåpen.
Hvor mange soldater kreves da? Du må legge til noen nuller.
Vent... Kan jeg snakke fritt?
Dere vil iverksette nok en ny strategi, -
- uansett menneskelige og økonomiske kostnader, fordi dere forutser...
- Vi vurderte den menneskelige prisen. - Hva var vurderingen?
Strategien prioriterer tålmodighet og besluttsomhet.
Den plasserer soldatene på steder der de kan møte og drepe fienden, -
- så vi kan gjenoppbygge landet. Vi blir der i ti år om det trengs.
- Vi gjør alt som kreves. - "Alt... som kreves."
Alt som kreves.
Hvorfor tok det tre år å pansre Humveene våre?
Ekstra pansring gir ikke samme beskyttelse. Det vet du.
Hvorfor bruker presidenten milliarder på ubåter og fly-
-som er verdiløse i slike kriger?
Hvorfor sender vi 150000 soldater til et land som ikke angrep oss, -
- og 1/10 til et som gjorde det? - Hvor mange ganger vil dere spørre?
- Til vi får et svar. - Greit. Her kommer det:
- Irak var nesten et i-land. - Med trykk på "var".
Vi tok det raskt, for vi var flere.
Afghanistan var, er og forblir et røft u-land.
Hærer har kjørt seg fast der siden før Aleksanders tid.
- Vi "tok" Irak? Det merket jeg ikke. - Militært sett gjorde vi det.
Vi gjorde feil, kolossale feil, som aldri bør glemmes.
Men for seks år siden... Hvem visste hva vi skulle gjøre-
- etter å ha sett flyene våre fly inn i bygningene?
Husker du hvor redde vi var for hva fienden ville følge opp med?
Og hvordan alt plutselig sto i fare: familier, venner, barnehager...
Elver og broer, atomkraftverk.
Husker du hvordan skrekken farget morgenen i ukjente nyanser?
Titusener har dødd på grunn av frykten og feilene den ledet til.
Men spørsmålet som holder meg våken-
- fordi jeg må besvare det, er: "Hva gjør vi nå?"
Faen...
Første tropp?
Herregud, de nærmer seg...
- De lever. - Greit.
- Det er bare snøen. - Sjekk flanken min.
- Når ankommer A-10-en? - Om 18 minutter.
Det var for sju minutter siden. Jeg vil prate med piloten.
Redningshelikopteret kretser og venter på ordre.
- Så Ernest og Arian vervet seg? - Et spørsmål eller en anklage?
- Bare et spørsmål. - Ja. De var frivillige.
- Er de adrenalinjunkier? Ekstreme? - Nei, ikke Ernie og Arian.
Jeg pratet om ureddhet. Å være livredd, -
- men tvinge seg til neste steg. - Det er mot.
Men den virkelige typen. Hva er du redd for, Todd?
Mange er redde for ikke å få jobb, flytte hjem og betale studielånene.
- Sånt skremmer meg også. - Eller stemmen i hodet som spør:
"Burde jeg gjort mer med mine gaver? Bruker jeg tiden min riktig?"
- Alle spør seg om slikt. - Mange av oss er redde for svarene.
Husker du min andre forelesning da jeg stilte et uventet spørsmål?
Du satt på siden, som alle som ikke vil ha ordet.
Nærme nok til å virke engasjert, men så langt borte at du ikke syns.
Jeg var flau. Jeg måtte innrømme at jeg ikke hadde lest det jeg skulle.
Som refleks. Ingen unnskyldninger, ikke noe tullprat.
- Jeg var livredd. - Men tvang deg til å ta neste steg.
Husker du emnet vi diskuterte?
- Jeg prøver å fortrenge pinligheter. - Det var den nye klinikken.
De ga gratis sprøyter til narkomane.
80 studenter likte ideen: Mindre smittefare og forbrytelser. Du sa:
Skal vi bruke skattepenger på å hjelpe folk å bryte loven, -
- bør vi ha en egen fil for fyllekjøring på motorveien.
- Det er et større problem enn narko. - Du snakker om økonomi.
- Økonomi og sikkerhet. - Du har jo ikke lest oppgaven!
- Nei, men jeg kan likevel tenke. - Han har rett.
Jeg er flink til å provosere.
Ja, men han som tilstår at han ikke har lest, -
- er midt i den mest interessante debatten jeg har deltatt i.
Hvor ble han av?
Du mener antallet soldater vi har i Afghanistan holder?
Ja. Grunnen til at vi kan gjøre mer med færre nå, -
- bortsett fra bedre etterretning, er våre overlegne spesialstyrker.
Karene er virkelige proffer.
Det minner meg om Abrams i 1968. Husker du?
- Hvor lenge siden var det? - "Vietcong slåss ikke i stor skala,"-
- "men små grupper lokker frem bakhold. Da slåss vi i alle fall."
58000 navn tyder på at strategien ikke virket.
Hva er problemet ditt med evolusjon?
Med at tropper med spesialstyrker fjerner fienden kirurgisk?
- Igjen, tropper er små. - Igjen, det er meningen.
- Abrams! Tar du opp History Channel? - Nei.
1968 var mitt første år som reporter, i skoleavisen.
- En liberal blekke? - Ja. Jeg gikk aldri lei.
Så heldig jeg er.
- 1968... - Ja, du var seks år.
Men leste som en sjetteklassing.
- 40 år i denne bransjen. - Det trenger du ikke si høyt.
Da bør du være skarp nok til å vite at vi står ved et veiskille.
USAs folk må innse at det ikke bare er vårt valg å stoppe opprørerne, -
- men vår moralske plikt. Vi kan ikke la ondskap og terror spres.
Gjennom veloverveide militære operasjoner tar vi første steg.
Første steg? Hva har vi gjort de siste seks årene?
Andre verdenskrig varte i mindre enn fem år.
Rull deg rundt. Jeg må se om det er et åpent brudd.
- Ikke mist bevisstheten. - Greit.
- Det må forbindes. - Jeg har bare en hånd.
Hold ut. Redningen er på vei.
- Det er ikke åpent til debatt. - Skal folket godta en ny strategi, -
- må man ha mer enn vage innrømmelser av tidligere feil.
Kan du fortelle, med egne ord, akkurat hvor du tror det gikk galt?
Historiens dårligste etterretning.
Ledere som aldri har blødd i kamp.
- Dårlig PR. - Dårlig PR?
Abu Ghraib var et vinnerlodd for dere.
- Har du blødd i kamp? - Etterretningen, seks år.
- Men ikke infanteriet. - Det vet du.
Jeg var klassens beste i West Point, etterretningsekspert.
- Skal jeg beklage for en prestasjon? - Nei, jeg mente det ikke sånn.
Her sitter vi og fører en opphøyd samtale-
- om krig og politikk, og plutselig slo det meg-
-at du ikke har plass til en nyhet-
- mellom avsløringer av "De fries land, de fetes hjem"-
-og kanalens underholdningsdekning.
Med litt flaks får jeg sju sekunder hos det fokusgruppeskapte ankeret-
- med det store håret. Er det Summer Hernandez-Kawalski?
Er det hennes virkelige navn?
Hva skjedde med dere? Når ble dere vindpølser?
- Hva? - Vindpølser. Som blåser med vinden.
Når begynte dere å forveksle majoritetens mening med rett mening?
- Som da vi var for å gå inn i Irak? - "Var for"?
Nei, nei. Dere solgte ideen. Dere innledet rapporter fra Irak-
- med et stort flagg, en heroisk marinesoldat-
- og en ørn svevende til pompøs musikk.
Vi trodde som dere at Irak var en ekte fiende...
- De er en ekte fiende. - Vi trodde dere for soldatenes skyld.
Og det gjorde dere uten å rødme.
Vi ga det til dere.
Både... Janine? Både vi og dere satte soldatene våre i fare.
Jeg har innrømmet mine feil. Når skal du gjøre det?
- Samtale venter fra senator Skilken. - Takk. Be ham vente.
På sett og vis er vi på samme lag.
Vi er lagkamerater. Vi har begge et ansvar.
Du har alt solgt krigen. Nå ber jeg om hjelp med å selge løsningen.
- Unnskyld meg, jeg må ta samtalen. - Du kan ta den her.
Og la deg høre meg tigge om penger?
Av rettferdighet og fred velger jeg rettferdighet. Theodore Roosevelt
UNGE KREFTER I CAPITOL
- Hvorfor venter de? - De vil kanskje ta oss levende, -
-og prøver pønske ut hvordan.
Pust!
Pust.
Greit, første lag setter standarden. Og emnet de trakk er...
"Hvilken utenrikspolitisk teori kan med best effekt brukes her hjemme?"
Vær så god, lag ett. Dere har et kvarter. Lykke til.
Det der var bra!
- Går det bra? Er du klar for dette? - Ja.
- Pust. Pust. - Jeg puster.
Unnskyld ham. Han vil så gjerne gi meg en god karakter-
- at han enten driter på seg eller svelger tungen.
De fjernet positiv særbehandling fordi karakterene hans var for lave.
- Og du, da? - Hva?
"De som ikke kan gjøre, underviser."
Alvorlig talt, gjør du det meste av dine gaver?
Der tok du meg.
For tretti år siden hadde jeg helt andre planer for denne jobben.
Jeg skulle lansere teorier som skulle forandre tusenvis.
Universitetets ledelse ville bli så imponert-
- at de ga meg sesongbilletter for at jeg skulle bli.
- Nøye uttenkte dagdrømmer. - Ja, ikke sant?
Ingen leser mine artikler. Studenter ber meg om råd, -
- men universitetet staver navnet mitt feil.
- Så du er her for pengenes skyld? - For pengene? Herregud, nei.
Jeg er her fordi jeg er egoistisk.
Egoistisk for de sjeldne øyeblikkene da jeg har noen i klassen-
-som kan gjøre noe i stor skala.
Min gave er ikke mine teorier, men å se potensial hos andre, -
- og puffe dem om det trengs. - Er jeg en av dem?
Hva tror du selv?
Viste Ernest og Arian at de var spesielle hver dag?
Bare nok til å fjerne tvilen. Den eneste forskjellen mellom dere, -
- er at du er naturlig begavet. De måtte slite.
- Det var ikke lett for dem. - Men de kunne spille ball.
- Jeg skulle gjerne byttet. - De ville nok byttet med deg.
De gikk på high school der de vokste opp.
Gudsforlatte steder som ikke ligner skolene vi gikk på.
Metalldetektorer i dørene, og lærere med tåregass.
De fæle stedene gjorde dem ingen tjenester.
- Jeg så det samme i Vietnam. - Hva?
De første frivillige er de som landet behandler dårlig.
Der Ernest og Arian vokste opp dreper folk hverandre for småting.
"Du vokste opp to kvartaler sør." Bang!
"Du har bedre felger enn meg." Bang!
Hva gjør de når de kommer seg helskinnet derfra?
De slåss for landet som ignorerer nabolaget deres unntatt ved opptøyer.
På andre siden finnes ungdommer som kan utnytte alle landets gaver.
- Som meg. - Og vanligvis trer de raskt tilbake-
-når man trenger frivillige.
- Rekrutterer du meg? - Rekrutterer deg?
Du solgte hæren til Ernest og Arian, og nå vil du selge den til meg.
Tre menn på bildet kom aldri hjem. En sitter i fengsel på livstid.
Vil du vite hva mitt verste sår var?
54 sting etter en demonstrasjon i Chicago da jeg kom hjem.
Jeg rekrutterte ikke Ernest og Arian. Likte eller oppmuntret jeg det?
Det knuste hjertet mitt, men jeg respekterer deres valg.
De ville endre landet, og mente at å slåss var den beste måten.
Engasjement er det utenrikspolitiske konseptet vi vil bruke her hjemme.
Ute går det bra. Utenriksministeren reiser mer enn noen annen, -
- og vi har flere ambassader enn noensinne.
Henger det ikke sammen med at vi har flere fly?
Og er det ikke flere land å åpne ambassader i nå?
Vi kan velge ikke å fly eller anerkjenne nye land.
Det innebærer et engasjement.
Vi er flinke på engasjement utenfor landet, -
- trass i noen store fiaskoer. - Som?
11. september. Rwanda. Somalia.
Vi har et kommunistland 15 mil utenfor Miami.
- Emnet krever mer enn et kvarter. - Ingen land er perfekte.
Alle land bør ønske å bli bedre.
Om det går greit, bruker vi resten av tiden på engasjement.
Hvordan vi ser på det utenlands, men ikke i våre egne gater.
Vi snur oss bort fra de største problemene hjemme, -
- selv om den beste måten forverre dem på, er å snu seg bort.
- Ja visst. USA må gjøre mer. - Ja, det må vi!
- Hvorfor? - Det må vi.
- Dropp nest siste år i high school. - Tilby tre alternativer:
Ta et år i fredskorpset utenlands, et år i et fattig område her-
- eller et år som reserveoffiser her eller utenlands. Alle velger.
- Ingen unnskyldninger godtas. - Er dette en spøk?
Nei. Var demokratiet en spøk? Var borgerrettighetsbevegelsen det?
Kan ikke alle lære seg å marsjere og invadere våre naboland?
Vi ville gått oss vill.
73 % av Californias førsteårstudenter vet ikke hva Minnesota grenser til.
77 % vet ikke hva senatorene fra deres delstat heter.
50 % av alle i åttende kan ikke skrive eller regne på riktig nivå.
Når 25 % av arbeiderne ikke jobbet, kaltes det Depresjonen.
- Halvparten av elevene jobber ikke. - Er det en større Depresjon?
Minnesota grenser forresten til Canada.
Det er det smarteste du har sagt i hele dag.
- Hva med kostnadene? - Tåpelig og umulig, mener han.
Ikke så tåpelig som de 9000 vi bruker per elev per år.
9000 ganger 3,8 millioner elever. Det blir 34 milliarder dollar.
- 2 mrd mer enn for fem år siden. - Og vi får dårligere resultater.
Hvem ville ikke deltatt i noe som ikke handler om rase, -
- rikdom eller hvor man kommer fra, men om at man er amerikaner.
Det ville gjort livet vårt bedre.
Men her i landet behandles vi aldri så likt-
-med mindre det er verneplikt.
- Måtte jeg gått på skolen et år til? - Du har vært her i åtte år, kompis.
Vi har utdanning og penger, og kan gjemme oss i hus bak høye murer...
Når var ikke hus med høye murer den amerikanske drømmen?
- 5. juli 1776. - Eller 8. desember 1941.
12. september 2001?
Vil dere ikke studere på Harvard eller Stanford?
Vil dere ikke tjene penger? Tøv.
Det er dobbeltmoralsk av dere bare å snakke om dette spillet.
Tuller de?
INNKALLINGSORDRE
- Hva er det? Har du fått magesår? - Spørsmålet er om det blør.
Ikke bekymre deg. Prosjektet fikk oss ikke til å verve oss.
Det tror jeg ikke på. Kom igjen, dere kan velge den skolen dere vil!
- 200000 dollar i gjeld ved eksamen. - Programmer for sletting av gjeld?
De finnes, men de sletter ikke slik de påstår.
- Prater Arian for dere begge? - Tror du han har regnet det ut selv?
Du sa vi ikke skulle leve over et sikkerhetsnett.
Hvis jeg visste at dere skulle krige, ville jeg skåret av meg tungen.
- Du tar ikke poenget. - Fordi jeg setter utdanning høyere?
Velger vi noe annet, går vi glipp av det viktigste som skjer nå.
Dette definerer livet vårt, som Vietnam definerte ditt.
Jeg vervet meg ikke. Jeg ble innkalt.
Under første verdenskrig skrev tyske soldater dikt-
-om de britiske infanteristenes mot.
De lo av offiserene som ofret hundretusenvis av infanterister.
En tysk general skrev: "Aldri før har jeg sett løver ledet av lam."
Den uttalelsen passer perfekt nå. De som startet krigen og leder den, -
- er ikke i nærheten av å være best og smartest.
Når våre menn sprenges i filler, sier de tull som:
"Fienden ga oss neseblod, men vi lærer av våre feil."
- Vi er enige. Hva er problemet? - "Hva er problemet"? Hva mener du?
- Vi vet hvordan systemet funker. - Tenk etter, gutter.
- Vi har tenkt fremover. - Det gjør det enda viktigere.
Jeg... Hva mener du?
Uten Watergate ville vi ikke lest om Nixon.
Om vi hadde drept bin Laden, eller om shiamuslimene hilste oss velkommen, -
- ville vi ikke tenkt: "Hvem er de?" "Oppfordrer religion til mord?"
"Hindrer en diktator dem i å drepe hverandre?"
Skulle historiens største hær ikke kunne finne tre menn?
Hvordan forkynne demokrati, og sende milliarder til Saudi-Arabia?
- De er jo det motsatte. - Så dere ofrer dere selv?
Eller sitter på benken. Ledere er de som tar i når jobben må gjøres.
Tar du ansvar når du trengs, eller lar du andre løfte for deg?
- Det er enkle spørsmål. - Med potensielt grusomme svar.
Hvis jeg syntes at krigen var verdt slitet, ville jeg støttet dere.
Men kan dere ikke forandre ting her hjemme?
- Vi gjør dette, og studerer senere. - På hærens bekostning.
En svart og en meksikansk krigsveteran med utdanning.
Ja, for helvete! Ingen gjeld som bestemmer over oss.
Da må de lytte til oss. Vi kan forandre ting.
Hvis.
- Hvorfor dreper ikke Taliban dem? - Vi er verdt mer som fanger.
- Piloten. - Når er du hos mennene mine?
Skyt godt når du kommer frem. Underrett redningshelikopteret.
Et A-10-bombefly går inn for å prøve å rense, -
- men stedet er farlig, med to av våre er eksponert.
Se til at dette går riktig vei opp kommandokjeden.
Si at det ikke er så lett som det virker på 1500 mils avstand.
Janine. Unnskyld at du måtte vente. Det er avstemning, så jeg...
I 1991 ble mitt nettverk, ANX, kjøpt av et selskap-
- som er mest kjent for å selge såpe og lyspærer.
Vi var en nyhetsorganisasjon, opptatt av nyheter, -
- som ble en forretningsenhet, opptatt av seertall. En vindpølse.
Jeg visste det da jeg skrev under, men håpet å kunne styre ting selv.
Jeg trodde lønnsøkningen betydde at de fokuserte på nyheter, men...
Janine. Sett deg. Vær så snill.
- Takk. - Det er bare sannheten.
Hvordan kan jeg bekrefte oppdragets resultater?
- Ingen journalister er vel med? - Nei. Det går ikke.
Styrkene flytter seg fort. Du kan få infrarøde og våpenbilder.
- Flott. De lastes alltid ned mest... - Utviklingen får du av meg.
Flott. Takk. La meg nå ødelegge stemningen.
- Du? Er det sant? - I verste fall-
- funker ikke operasjonspunktene. - De funker.
Har du... Har presidenten tenkt på å sette inn flere styrker?
Som en støtte om det blir nødvendig. Militæret har lite folk.
- Det trengs kanskje ikke-frivillige. - Verneplikt? Nei. Det trengs ikke.
Vi har alt som kreves for å knekke fienden, unntatt allmennhetens vilje.
Der kommer du inn.
Men hvordan vet vi at dere lykkes denne gangen? Folk er skeptiske.
Etter 11. september var verden på vår side. Seks år senere-
- har det aldri vært verre å være amerikaner.
- Overdrivelser tjener ingen... - Her måler ingen patriotismen vår.
Dette er en av de verste stundene å markere at man er amerikaner.
- Folk trenger... - En seier, Janine.
Folket, presidenten, jeg. Vi trenger en seier i Afghanistan.
Da kan allmennheten tenke nytt, og kongressen prate istedenfor å rope.
Det hjelper afghanerne, og også partiet ditt.
Vi representerer sikkerheten og styrken vårt land er kjent for.
Vi viser tyranner att USA har mage og krefter til å avslutte kampene.
- Avslutte? - Vil du seire, Janine?
Vil du vinne krigen mot terror? Ja eller nei.
- Ja eller nei? - Det er en bred...
Dette er vår tids viktigste ja-eller-nei-spørsmål.
Unnvikelse er nederlag. Stopper du, er du er død. USAs eneste valg...
Unnskyld meg.
Irving.
Når da?
Ammunisjon!
Jeg lader om!
- Hvor mye ammunisjon har de igjen? - Ikke faen om jeg vet.
- Hvorfor skyter ikke Taliban dem? - De vil få dem til å tømme magasinet.
Hold meg underrettet.
Det er bare dekningsild. Spar på ammunisjonen.
Vet du hva? Jeg er lei av å bli ydmyket.
Om og om igjen lar vi vårt flotte land trues-
-av disse små, usle stammefolkene.
Jeg har fått nok.
Skjønner du hva vi har? Skjønner du hva vi er i stand til?
For Gud vet...
Det gjør meg vondt å be våre menn og kvinner i uniform-
- om å risikere livet for denne seieren.
Selv om jeg vet at målet ikke kan nås på noe annet vis.
Ikke med denne fienden, ikke med deres middelalderske tro.
Men trøsten jeg kan gi de falnes familier-
-med absolutt overbevisning, -
- er at livet deres i det minste hadde mening.
Da, så. Skal internettsalg beskattes eller ikke, det er spørsmålet.
Marcia, gi meg notatene mine.
- Det er din strategi, ikke sant, sir? - Et produkt av ny militær tankegang.
Presidenten hører heller på deg enn på forsvarsministeren.
Om dette fungerer, skiller du deg ut-
- fra de andre i partiet som vil bli president.
La meg si dette så tydelig som mulig:
Jeg stiller ikke til valg.
Det har vært en fin time. Det er en stor nyhet, og den er din.
Dette er direktenummeret mitt. Ring om du har noen spørsmål.
- Kan du komme inn, Marcia? - Selvsagt.
Alt som kreves!
- Du... - Ja?
- Hvor mange er det igjen? - Omtrent et dusin.
Be A-10-en fortsette til han er tom for ammunisjon.
Redningshelikopteret kommer om seks minutter. Motvind.
La meg snakke med piloten igjen.
Ser de oss?
- Er det over? - For oss, om de overlevde.
Se opp!
Så jeg skal iverksette Arian og Ernies prosjekt, -
- selv om det låter som et eventyr. Fikk de en A for det?
Jeg ga dem en B+. Statistikken haltet.
Hvorfor forteller du ikke om studentene som fikk A?
- Fordi jeg ikke husker dem. - Oppmøte er viktigere enn karakter?
Nå vet du hemmeligheten. Det kalles potensial.
Det er et bedre signal enn en A i et emne du har glemt om et par år.
Det sier middelmådige studenter for å bortforklare C-er.
- Ingen av dem fikk noen C. - De fikk kanskje hver sin vanlige B.
- Ikke fordi de ga opp. - Er du glad for at de er der?
- Jeg prøvde å stoppe dem. - Men respekterte valget deres?
- Ja. - Så jeg skal høre på ditt råd, -
- din veiledning, tross i at de to du forteller om ikke gjorde det.
De gjorde som de ville uansett.
Kanskje du prøver å påvirke meg-
- fordi du sjelden har en student som er bryet verdt, -
- og fordi du så ofte mislykkes med å nå frem til de studentene.
Det begynte faktisk for ti eller femten år siden.
Jeg pleide å være flink på slike møter.
- Hva forandret seg? - Dere. Studentene.
Vi er slu og vet hvordan det funker. Vi vil ikke dø for drittsekker.
Dere vil distansere dere fra den virkelige verden.
Drittsekkene, uansett hvor ofte du vil si det, satser på deres apati, -
-og på deres selvdestruktive dumhet.
De bygger strategier rundt den, og forventer å komme unna med det.
Skyld på meg, fordi jeg vil leve det gode livet-
- fordi jeg kan, fordi jeg er smart nok.
Skyld på meg, fordi jeg ikke vil jobbe på et jordbrukskollektiv.
Du høres ut som mine foreldre. De ga meg et bedre liv enn deres, -
- og så tar de det ille opp når jeg nyter det.
Hva skal man med en dyr Mercedes om man ikke har bensin i tanken-
- og gatene forfaller til noe som ser ut som et u-land?
Om alt ditt prat om kongressen og politikk er sant, -
-om det er så ille som du sier, -
- og tusenvis av amerikanske soldater har dødd og dør, -
- hvordan kan du da nyte det gode livet?
Rom brenner, og problemet ligger ikke hos de som innledet dette.
De er håpløse. Det ligger hos oss, som ikke gjør noe.
Som bare fikler. Som prøver å smyge seg rundt ilden.
Det finnes mennesker som slåss for å gjøre verden bedre.
Du synes vel at man i det minste må prøve, -
- men hvilken forskjell gjør det, om man ender på samme sted?
Man gjorde i alle fall noe.
Takk for at du banket. Hva ville l'enfant terrible?
- Prate under fire øyne i en time. - Kjeft eller nyhet?
- Et militært trekk er iverksatt. - Eksklusivt? Detaljer!
Vi kjører det øyeblikkelig. Hva skjer?
- Janine? Hallo? - Det stinker.
Jeg gikk derfra med en fæl følelse. Det føles falskt.
Føles? Får du lønn for å undersøke følelsene dine?
- Gi meg fakta. - Vi kan ikke gjøre dette igjen.
Vi kan ikke kjøpe hele programmet som vi gjorde i begynnelsen...
Pass deg. Hodet mitt eksploderer.
Han er din mann. Han går rett til deg, stiller spørsmålene.
- Han gir deg en gave. - Ingen gave. Det er propaganda.
Vi trenger ikke sende alt regjeringen vil.
Vi sender nyheter. Et nytt, militært trekk er nyheter.
Får du dårlig samvittighet? Er det ikke litt for sent for det?
Hva er nyheten? Hvilket trekk?
- Husker du The Who? - Jeg hører på dem. Hvordan det?
Meet the new boss, Same as the old boss
Det er Vietnamtenkning i ny pakning.
De sender inn små tropper, ungdommer, som lokkemat.
Det er spekulasjoner. Vi sender ikke spekulasjoner.
Nei. De er så desperate etter en utvei, å flytte fokus fra Irak.
De er så desperate etter en seier at de hører på Irving, -
-og jeg forstår dem. Han er flink.
Men han har ingen plan for dagen etter angrepet.
Han snakker om hjerte og sjel, men det er bare helikoptre og soldater.
Herregud... Han driter i de myke tingene.
Dette er strategi, et glidemiddel for å få ham inn i Det hvite hus.
Så han er ambisiøs. Hva så?
- Påvirker politikken fornuften din? - Jeg gjør bare jobben min.
Jobben din er å rapportere beviselige fakta så jeg kan...
Det finnes ingen journalister der! Vi må stole på ham.
Hvordan orker du varmen her inne?
Men vet du hva? Han har en plan for etter valget, -
- og det er ingen lang, seig fredsprosess. Nei da.
Guttenes leketøy på øverste hylle har ikke blitt brukt på 50 år.
Han "er lei av å bli ydmyket". Han vil ta ned leketøyet, -
- og finne ut hvordan en ekte seierslyd låter.
Han sa det til meg! Jeg har det. "Alt som kreves for å vinne."
- Her. Se. "Alt som kreves." - Greit, fint. Ro deg ned. Greit?
Ro deg ned.
Det virker som om Irving vil ta dem som angrep oss.
Våre seere synes det er bra. Det gjør jeg også.
Hva skjedde med deg, Howard?
Før trosset du hvem som helst om det var motivert.
Du var god en gang i tiden.
Og trodde ikke jeg skulle bli 40. Kom igjen, Janine...
- Du kan ikke la meg gå alene her. - Feil. Jeg kan ikke gjøre dette.
Du gir meg en gal, spekulativ, "tenk om" -historie basert på hva?
Kvinnelig intuisjon? Jeg forventet meg mer fra deg.
- Ja, en ryddig tidslinje. - Akkurat.
Om vi ikke gjør dette, Howard, hvem gjør det da? Det er jobben vår!
Politikere og journalister som sier: "Om vi visste da hva vi vet nå..."
Det er tullprat! Alt var der.
Vi visste det, om vi hadde giddet å se hele bildet.
Men det gjorde vi ikke, eller hva? Vi la oss bare på rygg.
Hva skjer om du tar feil, Janine?
Hør på meg. Du er 57 år gammel. Moren din trenger pleie døgnet rundt.
Hvilken annen kanal ansetter deg etter dette?
- Alt jeg ber om er... - Ikke sett meg i denne posisjonen.
Din versjon kommer aldri til å se dagens lys, og det vet du.
Jeg kan ikke skrive den han ga meg.
Det kan jeg ikke.
Nei vel... Det synes jeg du bør tenke over.
- Kom deg til meg! - Jeg graver.
- Kom deg hit! - Kom igjen...
- Piloten. - Snu og ta de talibanerne!
- Professor Malley! - Les skiltet.
- Vent... Er vi ferdige? - Greit.
Dette er det siste jeg sier, så ha tålmodighet.
De valgene du tar nå, kan ikke endres, -
- bortsett fra med årevis med slit for å rette opp i dem.
I mellomtiden blir du noe annet.
Det gjør alle med tiden. Du gifter deg, tar opp lån...
Du blir aldri igjen den personen du er nå.
Og løfter og potensial...
Det er flyktig.
De blir kanskje borte.
Tror du jeg har bestemt meg, -
-og at jeg kommer til å angre?
Jeg sier bare at du er voksen nå.
Og det slitsomme med voksenlivet-
- er at det begynner før man vet det, når man allerede har tatt noen valg.
Men det du trenger vite, Todd, er at livredderne er borte.
Du er alene. Du er din egen mann og de valgene du tar nå, -
- er helt og holdent dine egne, nå og for all fremtid.
- Det står klokken 08.00 på skiltet. - Ja. Unnskyld.
- Vil du ikke høre valget mitt? - Vi har time kl. 09.00 på tirsdag.
Jeg får vite det da.
- Greit, Muna? - Denne karakteren kan ikke stemme.
C+, mener du? Unnskyld. Lukk døren bak deg.
Nå skal vi se...
- Ammunisjon? - Tomt.
Hos meg også.
Redningshelikopteret kommer ikke i tide.
Nei.
- Stikk. Stikk. Sett i gang! - Aldri.
- Du kan bevege deg. Klatre ned. - Ikke engang om det var en stige.
Ikke sånn. Ikke mens vi ligger nede.
Hjelp meg opp.
Kom igjen.
- Hei. - Hei.
- Skal du på astronomiforelesning? - J.D. fikser en tv-spillturnering.
- Hva gjør du oppe så tidlig? - Møte med Malley.
Los Angeles-kontoret rapporterer-
- at popsangeren Fate begjærer skilsmisse fra rapperen Bully-Dog.
Dette etter deres omtalte turné rundt Stillehavet-
-der Fate spurte en japansk reporter-
- hvor lang bussturen fra Tokyo til Beijing var.
Snart vår hovedsak...
Nytt initiativ i Afghanistan
- Hva pratet dere om? - Karakterer.
Første steg i en stor militær operasjon
Stryker han deg?
- Det er det han gjør? - Nei.
USAs tropper tar høyder i overraskelsesangrep
Vet du hva du får?
Hva?
Vet du hva du får?
Tekst: Morten Kristensen www.broadcasttext.com