Inspireret af virkelige hændelser.
ENGLAND, 1665 Den store pests år.
Pesten har bredt sig i landet, dræbt titusindvis af mennesker
og knust familier og lokalsamfund.
Kun få er blevet forskånet en langsom, pinefuld død.
Folk er frygtsomme og tror,
at pesten er Djævlen og hans medhjælperes værk.
Heksejægerne, Guds hengivne tjenere, udnytter denne overtro.
De har ret til at anholde, afhøre og henrette alle,
som de mistænker for heksekunst.
Den er perfekt.
Den har jeg lavet til dig.
Når jeg ikke kan våge over jer, vil han gøre det.
Det gør han altid.
Vil du ikke blive?
Gid jeg kunne.
Jeg bryder mig ikke om, når du er væk. Især med alt det, der sker derude.
Jeg er snart tilbage.
Det hele er der.
Tak, Ben.
Skål.
Joseph!
- Godsejer. - Hvordan har familien det?
Godt. I tider som disse er det velsignelse nok.
I tider som disse ville jeg ikke lade Grace være alene.
- Lad mig tænde din pibe. - Tak.
Lad ham være, Leonara. Han er en gift mand.
- Joseph? - Alt går fint, skat. Læg dig igen.
Nej, kom ikke tættere på.
Du skræmmer mig. Hvad er der galt?
- Rør mig ikke! - Åh gud, det er sygdommen.
Jeg har bare feber. Du og Abi må ikke få den.
Nuvel.
Jeg finder hyldebær og røllike i skoven og laver et styrkende middel.
Det hjælper mod feberen.
Grace...
Grace.
Jeg elsker dig.
Jeg er snart tilbage.
Undskyld. Godsejeren vil tale med Dem.
- Godsejeren? - Mrs Haverstock.
De plejer ikke komme på besøg.
Jeg hørte et rygte om, at Deres mand var bukket under for sygdommen.
Trist, at han døde så ung, men Herrens veje er uransalige.
- Det passer. - Hvad med Dem selv og barnet?
Vi må vente i isolation, til det er forbi og bede til, at Herren skåner os.
Og hvad så bagefter? De vil da ikke fortsat bo herude?
En skrøbelig ung kvinde alene i dette isolerede sted.
Jeg er ikke alene. Jeg har min datter og arbejde, der skal gøres.
Jaså. Så går jeg ud fra, at De kan betale huslejen.
Den skal falde om en uge. Hvis De ikke betaler, vil De miste alt.
- Deres sympati er rørende. - Var din mund, kvinde!
Jeg viser sympati, når det passer mig. Det her er ren forretning.
Vi har alle positioner i livet. Deres er desværre lavere end min.
Jeg kommer igen. Lever De, forventer jeg hele huslejen.
Hvis ikke, så er det forbi.
Bare rolig. De skal nok få Deres penge.
Det er sket denne gang. Det er jeg sikker på.
- Sikker på hvad? - Jeg venter barn.
- Hvordan kan du vide det? - Sådan noget ved en kvinde bare.
Kom her.
- Kate? - Grace?
- Bare rolig. Vi viser ingen tegn. - Det er måske klogt at holde...
- Gudskelov! - Glem det...
- Vi frygtede det værste. - Godt at se, du er rask.
Det var trist at høre om Joseph. Han var en god ven.
Tak, Morton. Det betyder meget.
- Hvor skal du hen? - Til byen.
Nej, det er for farligt. Sygdommen hærger der.
- Hun skal til byen! - Hvorfor gøre noget så dumt?
Jeg har intet valg. Der er noget, jeg må gøre.
Lad mig passe Abi. Du rider hurtigere og kan vende hjem før.
Nuvel.
Du og Morton har været som en familie, siden jeg kom her.
Så tag imod et søsterligt råd og skynd dig.
Dødens skygge hænger over byen.
Jeg bliver der ikke længere end nødvendigt.
Jeg er tilbage før mørkets frembrud.
- Mr Tuttle? - Ja, det stemmer.
De kender mig ikke, men De var ven med min mand, Joseph Haverstock.
Ja. Det var sgu en skam, det der skete.
- Deres tab gør mig ondt. - Han behandlede Dem vel altid godt?
Kom hellere til sagen, mrs Haverstock.
Jeg hader at komme sådan her, men jeg har ingen andre steder at tage hen.
Jeg behøver penge. Et mindre lån.
Jaså.
Jeg kan ikke hjælpe.
Men godsejeren smider os ud, hvis vi ikke betaler.
- Det er hårde tider. - Skal jeg trygle?
Det gør ingen forskel!
Det er sygdommen. Folk er bange.
De har set Djævlen under sengen eller i brændeskuret.
For to dage siden anholdt han Molly Prior for hekseri.
- Hun er en harmløs gammel dame. - Hun tilstod alt.
De får et råd, for Joseph var min ven og fortjente ikke at dø sådan.
Forlad byen, mens De stadig kan.
Hvad skete der den dag, Joseph kom til byen?
Han afleverede kornet og fik en sjus som altid.
Men her var en mand, som havde sygdommen.
Joseph drak af det forkerte ølkrus.
En mindre fejltagelse.
Men fra det øjeblik var han færdig.
Så De det?
- Jeg hørte om det. - Fra hvem?
Godsejeren, naturligvis.
Gør det, du må gøre, skat.
Grace?
Godmorgen, mrs Haverstock.
- De ønsker vel penge. - Ikke endnu. Må jeg komme ind?
Det imponerer mig altid, at så mange kan leve på så lidt.
Hvordan går det? Det må være svært efter det, De har været igennem.
Vi klarer os.
- Kan jeg få lidt at drikke? - Vi har kun øl.
Koldt øl ville være perfekt.
Stakkels barn. Det bliver ikke let at vokse op uden en far.
Min mor døde, da jeg var barn.
Det er nok derfor, jeg ikke har ømme følelser.
Det er jeg ked af. Det med Deres mor, altså.
Nej, hun var en luder.
Far dræbte hende med en stegepande for at kigge på en anden mand.
Tak. Man bliver så tørstig af at sætte folk på gaden.
Nu har De ølpenge til et stykke tid.
Mindst tre måneder.
Imponerende.
Men senere? Kan De dyrke jorden og passe et spædbarn samtidig?
- Vi vil klare os. - Det vil gå galt.
De har kun opnået at udskyde det uundgåelige.
Tre måneder til.
Er De så tilfreds?
Det behøver ikke være sådan. Vi kan få en aftale på plads.
De kan betale huslejen på anden vis.
- 'Anden vis'? - Lad os bare tale frit fra leveren.
De har fået pengene. Gå venligst.
Du burde prise dig lykkelig! Tror du, jeg tilbyder alle det her?
Slip mig!
Rør mig ikke!
Jeg så dig paradere din krop for Joseph, som madding på en krog,
og lokke ham med din saftige fisse!
Hold så op!
Du kan mærke mig, ikke?
Du giver mig kvalme!
Forsvind!
Du har ikke råd til at være kræsen. Ikke efter din mands ulykke.
- Ud. - Tving mig til det.
Du har kampgejst. Det kan jeg lide.
Det var bedre. På knæ!
Slap af. Du vil måske tilmed nyde det.
Ud af mit hus, for helvede!
Flyt dig, din lille skid!
Det skal du få betalt, skøge!
Kom!
De myrdede hende.
- Hvad taler du om? - Jeg har aldrig fortalt dig om min mor.
Jeg var ret ung.
De arresterede hende i begyndelsen af sabbatten.
Min far prøvede forgæves at stoppe dem.
Få dage efter kom vi til Blackthorn Castle for at høre dommen.
Hele landsbyen kom. De turde ikke lade være.
De frygtede dommer Moorcroft, heksejægeren.
- Skal din skam belaste din datter? - Vov ikke at gøre hende fortræd!
Så tilstå. Ellers dømmer du både hende og dig selv.
- Så tilstår jeg... - Hvabehar?
Jeg tilstår, pokker tage dig!
Moorcroft stemplede min mor som heks og dømte hende til døden.
Brænd hende.
Jeg forstod ikke, hvad der foregik. Jeg vidste kun, at de tog min mor.
Undskyld, Grace. Jeg var ikke stærk nok. Vær ikke bange.
Du skal altid stå for det, du tror på. Lad ingen fortælle dig, hvem du er.
Før hende bort.
Jeg var tvunget til at se på
da de brændte hende levende.
Jeg burde have sagt det. Du fortjener at vide, hvem jeg er.
Jeg ved, hvem du er.
Og jeg elsker dig.
Det her. Os. Det er det eneste, der betyder noget.
Du og barnet er det mest værdifulde i mit liv.
Jeg vil gøre alt for at beskytte jer.
Det ved jeg.
Din mor...
- Hun var uskyldig. - Det betyder intet. Hun tilstod.
Det gør hende til en heks.
Tuttle! En øl. Lad det gå tjept.
- Har det været en hård dag? - Var din uforskammede mund.
- Jeg spørger jo bare. - Det var den fordømte Haverstock-dame.
Jeg skulle bare indkassere huslejen. Hun gik amok og overfaldt mig.
- Hun synes altså ikke om dig. - Det kan ses på dit ansigt.
Ét ord til...
Du skal betale husleje snart, ikke? Jeg vil nødig sætte den op.
Det gælder jer alle sammen. Jeg ejer jer! Husk det.
Det, jeg mener, er: Ved nogen, hvad der virkelig skete med Joseph?
Hun siger, han døde af sygdommen, men hvad med hende og barnet?
Jeg siger jer, at der foregår noget ondt derude.
Jeg så hende i byen forleden dag. Hun opførte sig besynderligt.
Jeg hørte, at hun og Molly Prior var nære venner.
Joseph var interesseret i mig, til hun dukkede op. Hun har forhekset ham.
Der findes kun én forklaring. Hun har indgået en pagt med Djævlen!
Grace Haverstock er en heks.
Hun kom og ville have penge. Jeg afviste hende.
Så er du på røven.
Hun og Molly samarbejdede. At dræbe én heks skilte os ikke af med sygdommen.
Så brænder vi også hende.
Sagde nogen 'heks'?
Det er bare et uvejr, Abi.
Sov sødt, du lille.
Du skal lade den først. Ellers virker den ikke.
- Hvem er du? Hvad vil du? - Vi er kommet efter dig, heks!
Heks!
- Hun er ilter. - Du kan ikke flygte, heks!
Se... Hun bløder ligesom os andre.
Lad os gå.
Vi bør ikke løbe nogen risici.
Sådan håndterer man hekse.
Nej. Hvad har I gjort? I skulle hente hende, ikke brænde huset ned!
- Hun skulle alligevel brændes. - Det er min ejendom, din idiot!
Morton, hvad gør du dog?
Hun er død nu. Der er intet at stille op.
Hun er ikke død, fjolser! Hun slap ud på bagsiden.
Jeg burde have vidst, du ikke var let at slippe af med.
Grace Haverstock, du er anklaget for heksekunst
og får at indgå en vanhellig pagt med Djævlen.
- Hvad siger du til anklagerne? - Svin!
- Hent barnet. - Nej, ikke min baby!
Grace!
- Lad være med at kæmpe imod. - Abigail, nej!
- Så uskyldig. - Min baby!
Jeg krummer ikke et hår på hendes hoved.
MOLLY PRIOR HÆNGT FOR HEKSERI
- Er det endnu en heks? - En til?
- Endnu en heks til dig. - Jeg er ingen heks.
Det siger de alle, skat.
Det sker ikke ofte, at vi en, der er så smuk som dig her.
Du! Du kan se det, ikke?
- Vores undergangsfrø har slået rod. - Luk arret!
Gør det ikke sværere. Kom. Hold op med at kæmpe imod!
Giv mig den.
Fjenden, der såede dem, er Djævlen. Høsten er tidens ende,
og det er englene, der høster!
Velkommen til paradis.
Jeg vil se mit barn. Jeg vil se min datter!
Fanden tage jer!
Hvordan kunne du gøre det? Hun er vores ven.
Din ven. Det var hun i hvert fald.
- Hvad mener du? - Hav intet med hende at gøre mere.
Godsejeren ville tage alt fra os, hvis han vidste, vi kender den heks.
- Grace er ingen heks. - Så er det nok!
Jeg vil ikke høre mere om det. Eller vil du også lægges i lænker?
Det kræver bare ét ord.
Joseph?
Mor?
- Vent! - Jeg kan ikke blive.
- Giv mig blot et øjeblik. - Jeg må ikke tale med dig.
Har du det godt? Bare rolig. De er gået nu.
- Hvad hedder du? - Astrid.
- Hvor er din familie, Astrid? - De er alle døde. Sygdommen tog dem.
Det gør mig ondt.
Du ligner ikke en tyv. Hvad har du gjort, siden du er endt her?
- Intet. - Det sagde jeg også til dem.
Men de slog mig og blev ved med at slå mig,
til jeg tilstod at have stjålet en høne og et brød.
Jeg var hundesulten. Jeg havde intet valg.
Kristi sjæl, helliggør mig. Kristi blod, vask mig!
Kristi legeme, frels mig! Kristi blod, berus mig.
- Og ham? - Fader Malcolm?
Han er vanvittig. Han taler med sig selv dag og nat.
Han tror, sygdommen er Djævlens værk. At det er den yderste tid.
Du er nødt til at være stærk i morgen.
Hvad vil der ske mig?
De vil prøve at knække dig, som det, de gjorde ved Molly.
Og os andre.
Før eller senere knækker han alle.
Lad ham ikke gøre det.
DAG 1
- Se heksen! - Der er hun.
- Heks. - Heks!
- Heks. - Skrid, eller jeg flækker kraniet på jer!
Det er for Joseph, heks!
Heks, heks!
Græd ikke, kvinde.
Græd ikke, kvinde...
Græd ikke!
Pisk hende!
Hårdere!
Din ven Molly Prior her holdt kun ud i to dage, før hun tilstod.
Det behøver ikke være sådan her.
Jeg kan stadig hjælpe dig, hvis du giver mig lov.
Hjalp du også Molly?
- Eller var hun ikke din type? - Jeg vidste, du ville blive besværlig.
Så jeg får hjælp af en, som er mere øvet i overtalelsens kunst:
Heksejægeren John Moorcroft.
Hvorfor ikke skåne dig selv for smerten? Tilstå.
Så får du ren samvittighed.
Det er den allerede.
- Hvad har du gjort ved min datter? - Ingenting.
Skulle jeg gøre et barn fortræd? Hvad regner du mig for at være?
En tåbe og en kujon!
Du har en flabet tunge, heks. Til dit held er jeg velvillig i dag.
Ellers havde jeg skåret den ud.
Men jeg advarer dig. Dommen er på vej, og han er ikke lige så nådig.
Lad ham komme.
- Gud velsigne alle her. - Velkommen. Lidt at drikke?
Vi har redet siden daggry. Vi behøver mad og drikke.
- Sæt Dem ned. Så kommer maden. - Tak.
Er det Moorcroft?
Ja, det er ham.
Dommer Moorcroft.
- En slagter og et svin. - Du er fuld, Watkins. Lad ham være.
Jeg er på bar bund her.
Du kender vist mig, men jeg aner ikke, hvem du er.
Nej, du husker mig nok ikke.
Blot endnu en sørgende husbond blandt utallige, du har lagt bag dig.
Så din kone var altså en heks?
Min kone var ingen heks.
- Man kan begå fejl. - Var det en fejl?
- Hvis det hjælper... - Det vil hjælpe mig at se dig død!
- Watkins, nej! - Vi behøver ikke udgyde blod.
- Hvad i Guds navn er der sket dig? - Dommeren viste mig vejen til sandheden.
- Åbn dit hjerte for hans sandhed. - Fjern dig!
For nogle er sandheden uopnåelig.
Kom, Ursula. Vi er vist ikke velkomne her mere.
Vær du bare selvisk. Du kan ikke vinde.
- Jeg er uskyldig. - Det vil jeg blæse på.
Kom så!
- Han har sygdommen. - Det siger du ikke.
Du har mere at byde på end et kønt fjæs. Kom så!
Sygdommen?
Endnu en grund til at holde ham indespærret.
Friskt vand lige fra floden, hvis det er noget værd.
- Du måtte jo ikke tale med mig. - De straffer mig, hvis jeg gør det.
- Du forbander mig, hvis jeg ikke gør det. - Du ved, hvorfor jeg er her.
- Jeg ønsker blot nyt om min datter. - Jeg ved intet.
Forhør dig. Hvad som helst, du kan finde ud af.
Jeg er nødt til at gå.
'Og jeg så en gustengul hest.'
'Og han, der sad på den, var Døden.'
'Og dødsriget fulgte med ham.'
Mr. Moorcroft. Tak for, at De kom så hurtigt.
Vi har brug for Deres ekspertise.
- Er mit grej leveret? - Lige inden De ankom.
- Godt. Lad mig se hende. - Allerede?
Vil De ikke hvile Dem efter den lange rejse?
Djævlen hviler aldrig. Det må vi heller ikke gøre.
- Har hun en seng i cellen? - Ja, en primitiv en.
Fjern den. I er for milde. Hvis hun sover, skal I hælde isvand på hende.
Hun er i ledtog med mørkets fyrste. Glem aldrig det.
Frygt ej, mit barn. Frelsen er nær.
Send mad og vin til mit kammer. Jeg må forberede mig.
Vi skal udføre Guds værk.
Joseph...
Grace.
Joseph?
- Hun holder ikke ud længe. - Jeg ved nu ikke...
- Der er noget anderledes ved hende. - Anderledes?
Heks eller ej... Jeg ville stadig knalde hende.
Du er en syg skid, Peck. Hun forbander dig, så dine klunker falder af.
Jeg ville stadig gøre det.
Mor.
Glem aldrig, hvem du er.
Vågn op, heks!
Så er det nu.
DAG 2
Grace Haverstock, jeg forstår ikke...
Vidneforklaringerne er enstemmige. Der er klare beviser.
Men du påstår stadig, at du er uskyldig.
Du må forstå, at du sætter mig i en meget svær situation,
men når jeg har med mørkets kræfter at gøre, må jeg ikke være skødesløs.
Grace, Djævlen er svigefuld,
og det er min edsvorne pligt at afdække sandheden.
Dette behøver du ikke mere.
Det her er nemlig mellem dig og mig nu, Grace.
Man kan kalde det en viljernes kamp, og jeg advarer dig:
Min vilje er stærkere end din.
Vi får se.
Så lad os begynde.
Mine herrer.
Spænd hende fast.
Søster Agatha, du må begynde undersøgelsen.
Vi har noget.
Der har vi det, klart og tydeligt! Djævlens mærke.
Fortæl mig noget, min kære.
Når du horer med bæstet, svier hans bid så?
- Kom så! - Jeg vil ikke tilbage.
Du skal bare derhen!
Dæk dig til!
Her får du ekstra brød. Og ost.
- Pas dine pligter, knægt! - Jeg skal gå. Du må ikke give op.
Dommeren venter på sin vin!
- Er der nyt fra London? - London er tabt.
Folk er flygtet i sikkerhed på landet.
Der ligger dynger af lig i de snævre gader.
Graverne kan ikke følge med, så stanken af råddent kød hænger over byen
som en tåge.
Og rotterne...
Rotterne er overalt.
Det er, som om dommedag endelig er kommet.
Derfor bør vi finde og knuse ondskaben, hvor vi finder den, ikke?
- Lettere sagt end gjort. - Grace er stædig.
- Men hun skal nok bryde sammen. - De skulle bare vide.
- Overbevisning kan være magtfuld. - De piner hende måske ikke nok.
- De er virkelig et umenneske. - Det tager jeg som en kompliment fra Dem.
Bare vi ikke hidkaldte Dem unødvendigt.
Hun har Djævlen i sig. Det er tydeligt for enhver.
De skal nok få Deres tilståelse. Det garanterer jeg.
Joseph...
Jeg er her, min elskede.
- Hvor? - Her hos dig.
Jeg vil se dig.
Åbn øjnene.
Vær stille!
Jeg brænder af had. Jeg besudler kærligheden.
Jeg kerer mig ikke om dit kød. Jeg vil blot have din sjæl.
Hvad sagde jeg til dig? Ingen søvn!
Det er som regel nu, de opgiver.
Spiller du?
Hvad hvis hun er uskyldig?
Er det så hende, der kommer i helvede? Eller os?
Kig dig omkring, makker. Vi er her allerede.
Kast.
Pis!
- Hvorfor er her så mange rotter? - Har du set nogen katte for nylig?
Kast!
Grace. Grace!
- Jeg har nyt. - Fortæl mig det.
Godsejeren har din datter i sydtårnet. En barnepige passer på hende.
- Hun er i sikkerhed. - Nej, ikke hos ham.
Andet ved jeg ikke.
- Tak. - Sørg for at spise.
DAG 3
Det er på tide, at vi taler om din mand Josephs nylige bortgang.
Godsejeren siger, at han bukkede under for sygdommen.
Med henblik på omstændighederne ville jeg være helt sikker.
Så jeg lod hans lig grave op.
Det blev jo konkluderet, at han døde af pesten.
Så du aner ikke, hvor rådvild jeg blev, da jeg fandt
den her hængende omkring hans udstrakte hals.
Jeg kendte ikke din mand, Grace.
Men jeg hører, at han var en god, venlig og gudfrygtig mand.
Så derfor undrer jeg mig over, hvorfor sådan en mand
ville begå den dødssynd at tage sit eget liv,
hvis det da ikke skyldtes heksen, han giftede sig med, eller Djævlen selv.
Indrøm det nu, Grace.
Indrøm, at du forbandede ham
og sendte en uskyldig mand ned i helvedes dybder!
Sænk hende ned.
Du skal angre dine synder. Frels din sjæl.
Befri dig selv.
Begynd.
Før hende væk.
Knægt! Hjælp mig.
Hvorfor gør du det her? Giv dem dog bare det, de vil have.
Jeg nægter.
Fortsætter du sådan, så slår de dig ihjel.
Det gør de alligevel.
Jeg kæmper ikke for livet.
Du må ikke opgive håbet.
Håbet har vist opgivet mig.
Der findes kun én udvej nu.
Bekymrer noget dig, Ursula?
- Hun har mod, ikke? - Det er blot en maske.
Det ved jeg.
Tilgiv mig.
Tvivl aldrig på vort arbejdes ærbarhed.
Lige meget hvor svært eller smertefuldt det bliver,
så skal du altid huske, hvad hun er.
Mørket er fristende.
Det forstår jeg.
Derfor er vores kamp meget sværere,
og Herrens soldater må være meget stærkere.
Jeg husker, da regnen kom.
En oversvømmelse fra himlen.
Jeg hev dig ud af asken, renset for ondskab.
Du var nu fast besluttet på at oplyse dem, som var faret vild i mørket.
Det er sandt mod, Ursula.
Det er styrke.
Derfor behøver jeg dig ved min side.
Du.
Er mit anker i den evige storm.
- Jeg burde have tiet stille. - Tværtimod.
Det er vist på tide, at du taler med hende.
Hold dig vågen, thi du aner ikke, hvilken dag Herren kommer.
Grace.
Er det dig?
- Genkender du ikke din egen mand? - Mine elskede.
- Jeg ved, Djævlen har mange ansigter. - Jeg beder dig, Grace...
Du er bare en drøm.
Men du er vågen.
Joseph?
- Joseph? - Du skal ikke afvise mig!
Mor.
Undskyld.
Jeg har klandret og foragtet dig.
Jeg forstod ikke.
Frygt ej, mit barn. Herren tilgiver.
- Hvordan kom du herind? Hvad vil du? - Jeg vil ikke gøre dig fortræd. Her, spis.
Fortæl mig... Hvad siger han til dig?
- Hvem? - Djævlen, når han kommer om natten.
- Jeg ved ikke, hvad... - Bare sig det.
Selv talte jeg ofte med ham.
- Jeg ved, hvordan det føles. - Lad mig være. Forsvind.
Jeg faldt også for fristelsen og indgik en pagt med Djævlen.
Men dommer Moorcroft viste mig vejen til sandheden.
- Han torturerede dig altså. - Han oplyste mig.
Først levede jeg i fornægtelse.
Det var kun gennem smerten, at jeg rensede min sjæl.
Du holder måske ud en dags tid eller to,
men til slut vil du trygle om frelse.
Lad mig hjælpe dig, så vi kan gøre en ende på lidelserne sammen.
Mor...
Du gav dit liv for mig.
- Skal jeg give dem det, de vil have? - Du har kæmpet længe nok.
Du kan give slip nu.
Befri dig selv.
- Joseph. - Befri dig selv, min elskede.
Følg vejen til sandheden, Grace.
Hvis du ikke vil gøre det for dig selv, så gør det for din datter.
Nu ser jeg sandheden.
Hvor mange andre har du sendt til galgen eller brændt ihjel?
Overbeviste du dem om, at de var hekse, som du selv blev overbevist?
Når man får noget at vide nok gange, begynder man at tro på det.
Men det, du ikke vil eller kan acceptere
er, at du ikke var mere heks dengang, end jeg er nu.
Så tag din 'sandhed' og forsvind!
Vagt!
Du bør lytte til mine ord. Din sjæls skæbne afhænger af det.
Min sjæls skæbne er en sag mellem mig og Gud. Ingen andre!
Spis endelig.
'Abi er i sikkerhed. Bevar håbet.' Kom med herned, din sigøjnertøs!
Det er sigøjnerpigen. Hvad har hun mon gjort?
Det spiller ingen rolle. Ingen er i sikkerhed.
Giv mig styrke denne dag, Herre.
Beskyt mig i din magt.
Ifør mig din rustning
så jeg kan afværge Djævlens ondsindede planer.
DAG 4
- Hvilke torturglæder venter der i dag? - Jeg er Guds instrument.
Det er min pligt. Det giver mig ingen fornøjelse.
Synd for dig.
Hent den anklagede!
Af banen!
Heks, heks, heks!
Gud, vær nådig!
Godtfolk, foran jer står Grace Haverstock.
I ved, hvorfor hun er her.
Beviserne er fældende og hentet fra jeres egne vidneudsagn.
Øjenvidner har bekræftet, at hun omgikkes Molly Prior, en dømt heks,
og værre endnu begik liderlig utugt med mørkets fyrste,
hvilket bevises af heksemærket på hendes krop.
Disse makabre vidneudsagn er nok til en dom.
Men vi har også hørt, at pesten ikke slog rod i hende
eller i hendes spæde barn.
Så jeg spørger jer: Hvor mange flere beviser er nødvendige?
Heks, heks!
- For guds skyld, stop! - Tier hun ikke, bliver hun den næste.
Ti stille.
- Nej. - Så kommer du med mig!
Ud med hende.
Jeg spørger igen.
Foran Guds åsyn, tilstår du?
Ursula.
Grace, ved du, hvad det her er?
Den er konstrueret enkelt, men yderst effektivt.
Den har kun ét formål: At forårsage kvalfuld smerte.
For at opnå det ønskede resultat skal den føres helt ind
og så skal håndtaget drejes således.
Igen og igen.
Og igen, indtil smerten er uudholdelig.
Grace, tving mig ikke til at gøre dette.
Tving mig ikke til det. Lid ej mere!
Tilstå. Tilstå!
Du kan sønderrive mit kød og knuse mine knogler,
men jeg vil ikke bære falsk vidnesbyrd foran dig eller nogen anden.
Jeg kender sandheden.
Og jeg vil udholde al din tortur for at beskytte den.
For min vilje
overgår din.
Sænk hende ned.
Vær modig, min kære Ursula.
Vi udfører Guds arbejde her. Lad ham være din styrke.
Grace...
Tilstå.
Dette er din sidste chance. Tilstå.
Gud er mit vidne. Jeg har gjort alt for at drive ondskaben ud af din sjæl.
Men forgæves.
Derfor dømmer jeg dig til døden for forbrydelsen maleficia.
Du lovede mig en tilståelse!
Den er underforstået! Kun en heks kan udholde sådan en smerte.
'En troldkvinde må du ikke lade blive i live.'
Hun står i ledtog med Djævlen og skal brænde for det.
- Ligesom hendes barn. - Nej.
- Slægtslinjen skal kappes. - Nej!
- Domstolens kendelse er endegyldig. - Ikke mit barn!
- Må Gud være jeres sjæle nådig. - Nej!
- Har du intet at sige nu? - Ikke til dig.
Det må du selv om. Hvorfor er du sur? Hun løj for os og fortjente det.
Hvordan kunne jeg gifte mig med sådan en uvidende dåre?
- Hvad sagde du? - Du hørte det godt.
Sig det igen. Kig på mig og sig det.
Jeg vil ikke bringes til tavshed af en kujon som dig. Gå ad helvede til!
Hvis du har det sådan, kan du sgu gå hjem!
Kan du ikke andet end det?
Lærte du intet af det, du så i dag?
- Jeg gider ikke mere af dit pis! - Kan du ikke selv andet?
Jeg skal give dig en lærestreg, du ikke glemmer med det samme!
Hvad vil du gøre med den? Give mig tandpine?
Han lugter ret slemt, så...
- Han døde nok af sygdommen. - Så heksen havde ret?
Ud.
Jeg fik din besked, men jeg behøver mere end håb nu.
Hvad gør de med den gamles lig?
De smider det vel i pestgraven i morgen. Hvorfor?
For jeg vil flygte med Abi i aften.
Vil du hjælpe mig?
Hvad skal jeg gøre?
Kom ind.
Heksen vil tale med dig, Hun siger, at hun har noget vigtigt at fortælle.
Så må vi hellere høre, hvad det er. Hent hende.
Vask dig og tag den på.
Du skal se respektabel ud foran dommeren. Vi kigger på.
- Hvad vil du gøre med den tingest? - Man bør være forsigtig med en som hende.
Så vær forsigtig og skyd ikke mig.
Gå med Gud, mit barn. Hans skygge hviler over dig.
Tilgiv mig.
I kan gå.
Du har noget, du vil sige, Grace?
Jeg vil give dig det, du vil have, på ét vilkår.
Abi.
- Hun er et smukt barn, ikke? - Giv mig hende dog.
Hver ting til sin tid.
- Hvad laver du her? - Hælder vin op til dommeren.
Så rub dig.
Så uskyldig, så ren.
Sådan begynder alle hekse vel, inden ondskaben slår rod.
Som heks, hvilken fremtid ser du for din datter Abigail?
Hun bliver slået ihjel i morgen ved min side, af dig.
Er du her for at købslå om hendes liv?
Hendes liv er alt, jeg beder om.
Hvis du stadig vil have din tilståelse.
Nuvel.
Dit barn får lov at leve.
Men jeg har mit eget vilkår.
Hun skal opfostres af Ursula som Guds tjener.
Hendes frelse kræver en stærk hånd, så hun ikke følger i sin mors fodspor.
Nu må du hellere sige farvel.
Glem aldrig, at jeg elsker dig.
Tiden er inde.
Jeg elsker dig, Abi. Jeg elsker dig!
Så, så, kære barn.
Mor er her. Græd ikke.
Så er vi alene, Grace.
Ikke flere hemmeligheder. Ikke flere løgne.
Sæt dig ned.
Vi må hellere hæve et bæger på vores aftale.
Jeg må takke nej. Min mave kan ikke tåle det.
Jeg drikker ikke alene.
Nuvel...
Det betyder vel intet nu.
God pointe.
Jeg kunne mærke hadet brænde inde i dig, Grace.
Enhver fornuftig person havde bare sluppet sit greb.
Så hvorfor slipper du ikke dit greb?
Det her kan måske give dig mod.
Men det er nok for sent for dig at opnå smag for det.
- Så lad os skåle på mod. - På mod.
Hvad ville du fortælle mig?
Jeg vil lette mit hjerte.
Så befri endelig dig selv.
Dommer Moorcroft.
Jeg vil tilstå her og nu, foran Guds åsyn:
Jeg er
ingen heks!
- Hvad er dette? - Regnskabets time!
- Du husker mig ikke, vel? - Hvorfor skulle jeg det?
Jeg er Jane Hawthornes datter. Du brændte hende levende, da jeg var syv
og tvang mig til at se på. Det overrasker mig ikke, at du ikke husker det.
Blot endnu en uskyldig kvinde blandt mange, du har myrdet.
I årevis troede jeg, du var selveste Djævlen.
Men nu kan jeg se det. Du er bare en almindelig mand.
Stop en halv. Hvorfor har du så travlt?
Vi kan vel lære hinanden bedre at kende?
Lær den her at kende.
Min fejl. Jeg kunne nok ikke døje synet af dig alligevel.
Tro ikke, at du får mig til at angre.
Jeg vil fortsætte mit virke, så længe der er ondskab på Jorden!
Og jo, jeg husker din mor. Hun stank, da hun brændte!
Hun var uskyldig. Hun ofrede sig for sin datter.
- Vi har alle en rolle at spille. - Nemlig. Og din rolle er forbi.
- Det er på tide at spille død. - Hvad?
Vinen, din tåbe. Der er pestsmitte i den.
- Men du drak den også. - Jeg skal dø i morgen.
Du skulle bare høre det fra kvinden, som dræbte dig.
En almindelig kvinde.
- Ursula! - Drop det.
Vi er alene nu.
Ikke flere hemmeligheder. Ikke flere løgne.
Det får du ikke brug for.
Ikke en lyd! Forlad stedet nu.
Ursula!
Ikke et ord.
Hvad fanden laver du her, knægt?
Morderiske heks!
Edwin, hvor er Abi?
Jeg har hende. Kom!
Befri dig selv.
- Kom, Grace. Vi skal ud her. - Abi!
Vagter... Slå alarm!
Grace, hvad er der?
- Jeg kan ikke drage med dig. - Hvad mener du?
Vent, nej!
- Hvad har du gjort? - Det nødvendige for at beskytte jer.
- Jeg forstår ikke. - Jeg drak vinen.
Jeg kan ikke risikere hendes eller dit liv. Undskyld.
Men vinen var ikke forgiftet. Jeg prøvede at sige dig det!
Det, der er godt nok til ham, er godt nok til mig.
Nej. Hjælp mig!
Du!
- Gud! - Hvad gør du?
Find Kate Tobias. Fortæl hende, hvad der er sket.
- Hun ved, hvad der skal gøres. - Jeg forlader dig ikke!
Du skal af sted.
Du er en god mand, Edwin.
Ja, det er heksen. Fang hende!
Der er hun. Heks!
Red os. Jeg beder dig!
Nøglerne!
- Slip mig ud! - Løb.
- Tak. - Held og lykke.
Jeg beder dig... Skynd dig!
Grace, løb!
Nej! Du må ikke...
Din mand var den første.
Jeg dræber alle, du har elsket, til jeg finder din datter!
Grace, vi skal væk.
Gå. Jeg er ikke færdig endnu.
For guds skyld, nej...
Ud med indvoldene.
Nej. Jeg kender dig. Du er en god kvinde.
- Vis mig nåde. - Du tog nåden ud af mit hjerte.
Fanden tage dig... din heks!
Må Gud være min sjæl nådig.
Joseph...
- Jeg vil være sammen med dig nu. - Grace, du skal rejse dig op.
Du skal leve.
Abi er derude, og hun har brug for dig nu.
Rejs dig, min elskede. Rejs dig.
DAG 5
- Er du kommet noget til? - Ikke mig.
- Hvem var det? - Min husbond.
- Hvad skete der? - Jeg dræbte ham.
Jeg bliver vel hængt, men jeg skammer mig ikke.
Nok mennesker er døde i nat.
Abi!
Hvorfor har du hende? Hvor er Grace?
Åh gud, nej!
- Er du Kate Tobias? - Det var jeg engang.
Grace bad mig finde dig. Hun sagde, du ved, hvad der skal gøres.
Det gør jeg.
- Vi skal af sted. - Hvorhen?
Langt herfra.
Kommer du?
Det vurderes, at op til 500.000 kvinder blev stillet for retten
tortureret og henrettet for hekseri i Europa og Nordamerika.
Den sidste britiske kvinde, som blev henrettet, var Janet Horne.
Hun blev klædt af, dækket med tjære og brændt levende i 1727.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::.
Tekst: Tage Poulsen