Tositapahtumien inspiroima.
ENGLANTI, 1665 Suuren ruttoepidemian vuosi
Rutto on levinnyt kaikkialle maahan, tappanut kymmeniä tuhansia
ja tuhonnut perheitä ja yhteisöjä.
Vain harvat onnekkaat säästyvät hitaalta ja tuskalliselta kuolemalta.
Pelon ja vainoharhaisuuden kourissa
ihmiset alkavat syyttää rutosta paholaista apureineen.
Noidanetsijät, Jumalan uskolliset, hyödynsivät taikauskoa
ja saivat oikeuden pidättää, kuulustella ja teloittaa
kaikki noituudesta epäilemänsä.
Se on upea.
Tein tämän sinulle.
Kun en ole vartioimassa teitä, hän hoitaa sen.
Kuten aina.
Enkö saa sinua jäämään?
Kunpa voisinkin.
En pidä siitä, kun olet poissa. Varsinkaan näinä aikoina.
Minä palaan pian.
-Siinä kaikki. -Hyvä.
Kiitos, Ben.
Kippis.
Joseph!
-Tilanomistaja! -Kuinka perheesi jakselee?
Hyvin. Näinä aikoina sekin riittää.
Näinä aikoina en jättäisi Gracen kaltaista naista yksin.
-Minä voin sytyttää piippusi. -Kiitos.
Anna hänen olla, Leonara. Hän on naimisissa.
-Joseph? -Kaikki hyvin, kulta. Nuku vain.
Älä tule lähemmäs.
Alkaa pelottaa. Mikä on?
Älä koske minuun!
Se on se tauti.
Kuumetta vain. En halua, että sinä ja Abi saatte sen.
Selvä.
Haen metsästä seljanmarjaa ja siankärsämöä ja teen vahvistavan juoman.
Sen pitäisi auttaa kuumeeseen.
Grace.
Minä rakastan sinua.
Palaan pian.
Anteeksi. Tilanomistajalla olisi asiaa.
-Tilanomistajalla? -Rva Haverstock.
Ette yleensä tee kotikäyntejä.
Kuulin huhuja, että miehenne joutui taudin uhriksi.
Viikatemies korjasi hänet liian varhain, mutta Herran tiet ovat tutkimattomat.
-Totta. -Entä te itse ja lapsi?
Pitää odotella eristyksissä ja rukoilla, että Herra meidät säästi.
Entä jos niin käy? Ette kai aio jäädä tänne?
Hauras nuori nainen yksin näin syrjäisessä paikassa.
En ole yksin. Minulla on tyttäreni ja töitä tehtävänä. On kestettävä.
Ymmärrän. Voinette siis maksaa maanvuokran.
Ellette voi maksaa viikon sisään, menetätte kaiken.
-Sympatianne on liikuttavaa. -Varokaa kieltänne, nainen.
Osoitan sympatiaa, kun haluan. Tämä on liikeasia.
Kaikilla on elämässä asemansa, ja te olette minua alempana.
Tulen takaisin. Jos vielä olette elossa, odotan koko summaa.
Muussa tapauksessa lähdette.
Älkää huoliko. Saatte kyllä rahanne.
Tällä kertaa se tapahtui.
Olen aivan varma.
-Varma mistä? -Että olen raskaana.
-Mistä sen muka tiedät? -Vain nainen tietää nämä asiat.
Tule.
-Kate? -Grace?
-Ei hätää. Meillä ei ole oireita. -Ei ehkä silti kannata...
-Luojan kiitos. -Sama se...
-Pelkäsimme pahinta. -Kiva nähdä, että olet terve.
Otan osaa Josephin takia. Hän oli hyvä ystävä.
Kiitos, Morton. Hyvä kuulla.
-Minne olet menossa? -Kaupunkiin.
Se on liian vaarallista. Tauti riehuu siellä!
-Hän on menossa kaupunkiin. -Miksi moista hullua halajat?
En voi muutakaan. Yksi asia hoidettavana.
Jätä Abi minulle. Ratsasta nopeammin ja pääset pikemmin kotiin.
Hyvä on.
Sinä ja Morton olette olleet minulle perhettä aina tulostani asti.
Kuule sisarellista neuvoani ja pidä kiirettä.
Kuoleman varjo vaanii kaupungin yllä.
En viivy kauempaa kuin on tarpeen.
Palaan ennen pimeän koittoa.
-Herra Tuttle? -Kyllä vain.
Ette tunne minua, mutta olitte mieheni Joseph Haverstockin ystävä.
Niin olin. Pitikin käydä niin.
-Otan osaa. -Hän oli kai aina reilu teitä kohtaan?
Menkää asiaan, rva Haverstock.
En haluaisi tätä, mutta en voi kääntyä kenenkään muun puoleen.
Tarvitsen rahaa. Pienen lainan.
Ymmärrän.
En voi auttaa teitä.
Mutta... tilanomistaja häätää meidät, ellen voi maksaa.
-Kovia aikoja. -Pitääkö rukoilla?
Rukoilu ei auta.
Tauti saa ihmiset pelkäämään.
He näkevät paholaisia sängyn alla ja halkovajassa.
Molly Prior pidätettiin kaksi päivää sitten noituudesta.
-Hän on harmiton vanha nainen. -Hän tunnusti kaiken.
Saatte neuvon, koska Joseph oli ystäväni eikä ansainnut moista kuolemaa.
Lähtekää kaupungista, kun vielä voitte.
Kun Joseph kävi täällä, mitä silloin tapahtui?
Hän jätti viljat ja joi kolpakon tavalliseen tapaan.
Mutta täällä oli taudinkantaja.
Joseph joi väärästä kolpakosta.
Pieni sekaannus,
ja siitä hetkestä hänen päivänsä olivat luetut.
Näittekö tämän?
-Kuulin siitä. -Keneltä?
Tilanomistajalta tietenkin.
Tee niin kuin täytyy, kulta.
Grace?
Huomenia, rva Haverstock.
-Haluatte kai rahanne. -Ei hätiä. Saanko tulla peremmälle?
Tekee aina vaikutuksen, kuinka niin moni pärjää näin vähällä.
Kuinka teillä menee? On varmaan ollut vaikeaa näissä olosuhteissa.
Pärjäämme kyllä.
-Olisiko juotavaa? -Vain olutta.
Kylmä olut istuisi hyvin.
Lapsi parka. Ei ole helppo varttua ilman isää.
Menetin äitini pienenä,
ja siksi luonteestani taitaa puuttua hellämieliset tunteet.
Ikävä kuulla. Äidistänne, siis.
Ei, hän oli huora.
Isä löi hänet hengiltä kattilalla, koska hän katsoi toista miestä.
Kiitos. Häätöpuuhista tulee jano.
Tässä olutrahaa vähäksi aikaa.
Ainakin kolmeksi kuuksi.
Vaikuttavaa.
Entä sen jälkeen? Tekö muka viljelette ja samalla hoidatte lasta?
-Me pärjäämme. -Ei siitä mitään tule.
Lykkäätte vain vääjäämätöntä.
Toiset kolme kuukautta.
Onko nyt hyvä?
Ei teidän tarvitsisi. Voimme päästä sopimukseen.
Voitte maksaa vuokran toisella tapaa.
-Toisella tapaa? -Turha tässä sanoja väännellä.
Saitte rahanne. Olkaa hyvä ja lähtekää.
Olisit onnellinen. Luuletko, että tarjoan tätä kaikille?
Irti minusta!
Älkää koskeko minuun!
Näin, kuinka näyttelit pehmeitä muotojasi Josephille kuin akanaa koukussa.
Viekoittelit hänet mehevällä pillullasi.
Lopettakaa!
Tunnethan minut? Ja rakastat sitä.
Inhotatte minua!
Ulos täältä!
Sinulla ei ole varaa olla kranttu miehesi epäonnen jälkeen.
-Ulos! -Sopii pakottaa.
Et anna helpolla periksi. Pidän siitä.
Noin on parempi. Mene polvillesi.
Rentoudu. Voit jopa nauttia siitä.
Ja nyt ala painua!
Pois tieltä, pikku paska!
Tämän saat maksaa, portto.
Tule.
He tappoivat hänet.
-Mitä sinä puhut? -En ole kertonut sinulle äidistäni.
Olin vielä pieni.
Hänet vietiin sapattiaamuna.
Isä yritti estää heitä, mutta ei mahtanut mitään.
Sitten saimme kutsun Blackthornin linnaan kuulemaan tuomiota.
Koko kylä oli paikalla. Liian vaarallista olla tulematta.
Tuomari ja noidanetsijä Moorcroftin pelossa.
-Sälytätkö häpeän tyttäresi harteille? -Älä koske häneen!
Tunnusta sitten, tai tuomitsen sekä hänet että sinut.
-Kai minä sitten tunnustan. -Anteeksi kuinka?
Minä tunnustan, kirottu!
Moorcroft julisti äitini noidaksi ja tuomitsi kuolemaan.
Polttakaa hänet.
Minä en ymmärtänyt, mitä tapahtui.
Tajusin vain, että he veivät äitini.
Anteeksi, Grace. En ollut kyllin luja.
Älä pelkää.
Lupaa aina pitää puolesi. Älä anna kenenkään sanoa, kuka olet.
Viekää hänet pois.
Minun ole katseltava...
...kun hänet poltettiin elävältä.
Olisi pitänyt kertoa sinulle. Ansaitset tietää, kuka olen.
Minä tiedän, kuka olet
ja minä rakastan sinua.
Tämä, me...
Se on ainoa, mikä on tärkeää.
Sinä ja vauva olette arvokkainta, mitä minulla on.
Teen mitä vain suojellakseni teitä.
Tiedän.
Äitisi...
-Hän oli syytön. -Sama se. Hän tunnusti.
Se tekee hänestä noidan.
Tuttle! Olut ja vähän äkkiä.
-Oliko rankka päivä? -Varo häpeämätöntä kieltäsi.
Kunhan kysäisin.
Se perhanan Haverstockin nainen.
Olin vain hakemassa vuokraa. Hän kävi raivoissaan kimppuuni.
-Ei siis tykkää sinusta. -Näkyy naamasta.
Sanakin vielä!
Tekin maksatte vuokranne pian. En haluaisi korottaa sitä.
Sama koskee kaikkia. Minä omistan teidät. Muistakaa se.
Tahdon vain kysyä, tietääkö joku miten Josephin oikein kävi?
Nainen väittää taudin korjanneen, mutta entä hän itse ja vauva?
Sanon vain sen, että siellä ovat pahat henget töissään.
Näin hänet kaupungissa hiljan. Käyttäytyi kovin omituisesti.
Hän ja Molly Prior olivat läheisiä.
Joseph oli kiinnostunut minusta ennen. Nainen noitui hänet.
On vain yksi selitys. Hän on tehnyt liiton paholaisen kanssa.
Grace Haverstock on noita.
Hän tuli tänne kerjäämään rahaa. Lähetin hänet tiehensä.
Taidat olla pulassa.
Hän ja Molly olivat liitossa. Emmekä ole päässeet vielä taudista.
Poltetaan hänetkin.
Sanoiko joku "noita"?
Ukonilma se vain, Abi.
Nuku vain, pienokainen.
Se pitää ensin virittää, muuten se ei toimi.
-Kuka olet? Mitä haluat? -Sinut me haluamme, noita.
Noita!
-On hänessä sisua. -Et pääse pakoon, noita.
Kappas. Vuotaa verta kuten muutkin.
Mennään.
Paras pelata varman päälle.
Näin ne noidat hoidellaan.
Mitä te oikein teitte? Teidän piti hakea nainen, ei polttaa taloa.
-Hänet poltetaan kuitenkin. -Se on omaisuuttani, hölmö.
Morton, kuinka sinä saatat?
Hän on nyt kuollut, joten paljon ei ole tehtävissä.
Ei hän ole kuollut, te kelvottomat. Hän pakeni takakautta.
Olisi pitänyt arvata, ettei sinusta niin helpolla päästä.
Grace Haverstock, olet syytettynä noituudesta
ja salaliitosta paholaisen kanssa.
-Kuinka vastaat syytteeseen? -Roisto!
-Hakekaa vauva. -Ei. Ei lastani!
Grace!
-Lakkaa vastustelemasta. -Abigail, ei!
-Niin viaton... -Lapseni!
En taita edes hiusta hänen päästään.
MOLLY PRIOR HIRTETTY NOITUUDEN TAKIA
-Onko siinä taas noita? -Taas yksi?
-Toin taas yhden noidan. -En minä ole noita.
Niin ne kaikki sanovat.
Emme usein saakaan moisia herkkupaloja.
Sinä. Kai sinäkin näet sen?
-Tuhomme siemen on kylvetty. -Hiljaa!
Älä tee tästä vaikeaa. Vauhtia.
Lakkaa vikuroimasta.
Anna se tänne.
Ja sen kylvi vihollinen, paholainen. Satona on maailman loppu
ja enkelit korjaavat sadon.
Tervetuloa paratiisiin.
Haluan nähdä lapseni. Haluan nähdä tyttäreni!
Te kirotut!
Kuinka saatoit? Hän oli ystävämme.
Sinun ystäväsi hän on. Tai siis oli.
-Mitä tuolla tarkoitat? -Et saa olla hänen kanssaan tekemisissä.
Tilanomistaja veisi meiltä kaiken, jos tietäisi meidän tuntevan noidan.
-Grace ei ole noita! -Riittää!
En halua enää kuulla tästä. Vai haluatko sinäkin kahleisiin?
Yksi sana riittää.
Joseph?
Äiti?
-Odota! -En voi jäädä.
-Ihan hetkeksi vain. -En saa puhua sinulle.
Kuinka voit?
Ei hätää, ne menivät jo.
-Mikä nimesi on? -Astrid.
-Missä perheesi on, Astrid? -Kuolleita kaikki.
Tauti vei.
Otan osaa.
Et näytä varkaalta. Mitä teit tänne päätyäksesi?
-En mitään. -Niin minäkin heille sanoin.
Mutta he jatkoivat hakkaamista,
kunnes tunnustin varastaneeni kanan ja limpun.
Näin nälkää. En voinut muuta.
Kristuksen sielu, pyhitä minut. Kristuksen veri, puhdista minut.
Kristuksen ruumis, pelasta minut. Kristuksen veri, humalluta minut!
-Entä hän? -Isä Malcolm.
Hän on tolaltaan. Höpisee omiaan päivät päästään.
Pitää tautia paholaisen työnä. Uskoo viimeisten päivien tulleen.
Pysy lujana huomenna.
Mitä minulle tapahtuu?
Ne yrittävät murtaa sinut kuten vanhan Molly paran
ja meidät muut.
Hän murtaa lopulta kaikki.
Älä suo sitä hänelle.
1. PÄIVÄ
-Katsokaa noitaa! -Siinä hän on!
-Noita! -Noita!
-Pois, tai murskaan kallosi.
Se oli Josephista, noita!
Noita! Noita!
Älä itke, nainen.
Älä itke.
Ruoskaa!
Kovempaa!
Ystäväsi Molly Prior tässä kesti kaksi päivää ennen kuin tunnusti.
Ei tämän näin täydy mennä.
Voin vieläkin auttaa sinua, jos vain annat.
Autoitko Mollyakin?
-Vai eikö hän ole mieleesi? -Arvasin sinut hankalaksi.
Niinpä pyysin avukseni taivuttelun mestarin,
noidanetsijä John Moorcroftin.
Mikset säästäisi itseäsi tuskalta? Tunnusta.
Niin omatuntosi puhdistuu.
Omatuntoni on jo puhdas.
-Mitä sinä teit tyttärelleni? -En mitään.
Satuttaisinko viatonta lasta? Minä oikein pidät minua?
Typeryksenä ja pelkurina.
Sinulla on hävytön kieli, noita. Olen tänään hyväntahtoisella tuulella,
muuten leikkaisin sen suustasi.
Mutta varoitan, että tuomio on tulossa.
Eikä hän ole yhtä armollinen.
Tulkoon vain.
-Jumalan siunausta kaikille. -Tervetuloa. Saako olla lasillinen?
Olemme matkanneet aamunkoitosta. Kaipaamme ruokaa ja juomaa.
-Istukaa pöytään, niin saatte. -Kiitos.
Moorcroft?
Hän se on.
Tuomari Moorcroft.
-Teurastaja ja paskiainen. -Olet kännissä, Watkins. Anna hänen olla.
Olen hieman alakynnessä.
Tunnutte tuntevan minut, mutta minä en teitä.
Niin, tuskin te tunnette.
Vain yksi sureva leski lukemattomien joukossa.
Vaimonne oli siis noita?
Ei hän mikään noita ollut.
-Erehdyksiä sattuu. -Sekö muka erehdys?
-Kuten haluatte. -Minua auttaa vain kuolemanne.
Watkins, älä!
Turha vuodattaa verta.
-Mitä sinulle on tapahtunut? -Tuomari ohjasi minut totuuden tielle.
-Avaa sydämesi, niin näet sen itsekin. -Väisty!
Kaikkia totuus ei tavoita.
Tule, Ursula. Pelkään, ettemme enää ole tervetulleita.
Ole kuinka itsekäs tahdot. Voittaa et voi.
-Olen syytön. -Sama se minulle.
Tulepa.
-Hänellä on tauti. -Niinkö meinaat?
Olet yhtä fiksu kuin nätti.
Mennäänpä.
Tautiko?
Taas yksi syy pitää hänet telkien takana.
Raikasta vettä suoraan joesta. Mikäli lohduttaa.
-En tiennyt, että saat puhua minulle. -Saan rangaistuksen, jos puhun.
Sinä kiroat minut, ellen puhu.
Tiedät, miksi olen täällä.
-Haluan vain tietoa tyttärestäni. -En tiedä mitään.
Kysele. Ihan mitä vain, ole kiltti.
Valitan, on mentävä.
Katsoin ja näin kalpean hevosen.
Ratsastajan nimi oli kuolema.
Hänen kannoillaan kulki helvetti.
Herra Moorcroft, kiitos pikaisesta tulosta.
Tarvitsemme osaamistanne.
-Ovatko välineeni saapuneet? -Juuri ennen teitä.
-Viekää minut hänen luokseen. -Näin pian?
Ettekö halua toipua pitkästä matkasta?
Paholainen ei lepää koskaan. Niinpä emme saa mekään.
-Onko sellissä peti? -On. Kehno, mutta riittävä.
Viekää se pois. Hemmottelette häntä.
Jos hän nukahtaa, kaadatte kylmää vettä päälle.
Hän on liitossa pimeyden ruhtinaan kanssa. Älkää unohtako sitä.
Pelko pois, lapseni. Pelastus on lähellä.
Viekää huoneeseeni ruokaa ja viiniä. Pitää valmistautua.
Teemme Jumalan työtä.
Joseph...
Grace.
Joseph?
-Hän ei pitkään kestä. -Enpä tiedä.
-Hänessä on jotain erilaista. -Erilaista?
Noita tai ei, kyllä minä tuota panisin.
Olet sairas päästäsi, Peck. Hän kiroaisi sinut ja pallisi putoaisivat.
Tekisin sen silti.
Äiti.
Älä koskaan unohda, kuka olet.
Herää, noita!
Aika on tullut.
2. PÄIVÄ
Grace Haverstock, en ymmärrä.
Todistajat sanovat kaikki samaa, ja todisteet ovat selkeät.
Silti te väitätte olevanne syytön.
Kai tajuatte, että saatatte minut hankalaan asemaan.
Mutta pimeyden voimien edessä en voi olla huolimaton.
Paholainen on petollinen,
ja olen valan velvoittama selvittämään totuuden.
Tätä ette enää tarvitse.
Tämä on nimittäin nyt meidän välistämme, Grace.
Sanotaan sitä vaikka tahtojen taisteluksi, ja minä varoitan:
minun tahtoni on voimakkaampi.
Sehän nähdään.
Aloittakaamme.
Hyvät herrat.
Sitokaa hänet kiinni.
Sisar Agatha, voitte aloittaa tutkimuksen.
Löysimme jotain.
Siinähän se, päivänselvä! Paholaisen merkki.
Sanopa jotain, kultaseni.
Kun huoraat paholaisen kanssa, polttaako hänen puremansa?
-Ala tulla. -En halua takaisin sinne.
Sinähän menet sinne, minne käskemme.
Ja peitä itsesi.
Toin leipää ja juustoa.
-Tee työsi, poika! -Pitää mennä.
Älkää antako periksi.
Tuomari odottaa viiniään.
-Mitä Lontoosta kuuluu? -Lontoo on mennyttä.
Tuhannet ovat paenneet maalle, missä on turvallisempaa.
Kapeilla kujilla on ruumisröykkiöitä.
Haudankaivajat eivät pysy mukana, ja siellä leijuu mätänevän lihan lemu
kuin tunkkainen sumu.
Ja rotat.
Rottia kaikkialla.
Kuin tuomiopäivä olisi viimein koittanut.
Sitä suuremmalla syyllä on etsittävä ja tuhottava paha.
-Helpommin sanottu kuin tehty. -Grace on itsepäinen.
-Mutta kyllä hän murtuu. -Voitte yllättyä.
-Vakaumuksen voima on suuri. -Ehkä piinaatte häntä liian vähän.
-Olette ilkeämielinen peto. -Teiltä tuo on kohteliaisuus.
Toivottavasti en kutsunut teitä turhaan.
Hänessä asuu paholainen. Sen näkee typeryskin.
Saatte kyllä tunnustuksenne. Sen takaan.
Joseph...
Tässä olen, kultaseni.
-Missä? -Kanssasi.
Haluan nähdä sinut.
Avaa silmäsi.
Ole hiljaa ja aloillasi.
Minä palan vihasta. Minä tahraan rakkauden.
En piittaa lihastasi.
Haluan vain sielusi.
Mitä minä sinulle sanoin?
Älä nuku!
Yleensä ne luovuttavat tässä vaiheessa.
Leikkiäkö lasket?
Entä jos hän tosiaan on syytön?
Päätyykö hän helvettiin? Vai me?
Katso ympärillesi.
Täällähän me jo olemme.
Heitä.
Hitto!
-Miksi täällä vilisee rottia? -Oletko nähnyt kissoja?
Heitä.
Grace. Grace!
-Olisi tietoja. -Kerro.
Tilanomistaja pitää tytärtäsi etelätornissa. Siellä on lapsenhoitaja.
-Hän on hyvässä turvassa. -Ei sen miehen huostassa.
Muuta en tiedä.
-Kiitos. -Syö nyt.
3. PÄIVÄ
On aika puhua miehesi Josephin hiljattaisesta kuolemasta.
Tilanomistaja kertoi hänen menehtyneen tautiin.
Olosuhteet huomioon ottaen halusin olla ehdottoman varma.
Niinpä annoin kaivaa hänet haudastaan.
Ja vaikka oli ennenaikaista olettaa hänen kuolleen ruttoon,
et aavista, kuinka hämmästyin löytäessäni...
...tämän hänen venähtäneen kaulansa ympäriltä.
En tuntenut miestäsi, Grace.
Mutta ilmeisesti hän oli hyvä, ystävällinen ja jumalaapelkäävä.
Se saa minut miettimään, miksi moinen mies
tekisi kuolemansynnin riistämällä henkensä.
Oliko syynä noita, jonka hän meni naimaan vai oliko takana paholainen?
Tunnusta, Grace.
Tunnusta kironneesi hänet
ja lähettäneesi viattoman miehen helvetin syövereihin.
Kääntäkää hänet.
Kadu syntejäsi.
Saa sielusi takaisin.
Vapauta itsesi.
Aloittakaa.
Viekää pois.
Poika! Tule auttamaan.
Miksi ihmeessä teet tämän? Anna heille haluamansa.
En suostu.
He tappavat sinut, jos tämä jatkuu.
Tappavat kuitenkin.
En taistele hengestäni.
Älä luovu toivosta.
Toivo taisi luopua minusta.
On vain yksi ulospääsy.
Vaivaako jokin, Ursula?
-Eikö hän olekin urhea? -Se on pelkkä naamio.
Tiedän.
Anteeksi.
Älä koskaan epäile asiaamme.
Kuinka vaikeaa ja tuskallista tästä tuleekin,
muista aina, mikä hän on.
Pimeys houkuttaa.
Sen ymmärrän.
Siksi kamppailumme on niin paljon vaikeampaa,
ja Herran sotilaan on oltava niin paljon lujempi.
Muistan sen kaatosateen.
Taivas aukeni.
Vedin sinut pois tuhkasta, pahuudesta puhdistuneen.
Sinussa heräsi tarve johdattaa pimeyteen eksyneet valoon.
Se on aitoa rohkeutta, Ursula.
Se on voimaa.
Siksi tarvitsen sinut rinnalleni.
Sinä
olet ankkurini ikuisessa myrskyssä.
-Olisi pitänyt vaieta. -Päinvastoin.
Sinun olisi aika puhua hänelle.
Pysy hereillä sillä et tiedä, minä päivänä Herra tulee.
Grace.
Sinäkö?
-Etkö tunne omaa miestäsi? -Rakkaani.
-Tiedän paholaisella olevan monet kasvot. -Grace, kiltti...
Olet pelkkää unta.
Mutta sinä olet hereillä.
Joseph?
-Joseph? -Minua ei torjuta.
Äiti.
Olen pahoillani.
Olen syyttänyt ja pilkannut sinua.
Minä en ymmärtänyt.
En ymmärtänyt.
Älä pelkää, lapseni. Herra antaa anteeksi.
Kuinka pääsit tänne? Mitä haluat?
En tahdo sinulle pahaa. Syö tästä.
Kerropa, mitä hän sanoo sinulle.
-Kuka? -Paholainen yöllä tänne tullessaan.
-En tiedä, mitä... -Ei hätää. Voit kertoa.
Puhuin itse hänen kanssaan usein.
-Tiedän, miltä se tuntuu. -Anna minun olla. Ulos!
Minäkin lankesin kiusaukseen ja solmin epäpyhän liiton hänen kanssaan.
Mutta tuomari Moorcroft näytti minulle totuuden tien.
-Siis kidutti sinua. -Johdatti minut valoon.
Alkuun kielsin kaiken.
Vasta tuskan kautta sieluni puhdistui.
Voit kestää päivän tai kaksi,
mutta lopulta tulet anomaan pelastusta.
Anna minun auttaa, jotta voimme päättää tämän kärsimyksen.
Äiti...
Annoit henkesi puolestani.
-Annanko heille, mitä he haluavat? -Olet taistellut jo riittävästi.
Voit jo luovuttaa.
Vapauta itsesi.
-Joseph. -Vapauta itsesi, kulta.
Seuraa totuuden tietä, Grace.
Ellet itsesi, niin tyttäresi puolesta.
Nyt näen totuuden.
Montako muuta olet lähettänyt hirteen tai polttanut elävältä?
Vakuutitko heidätkin noituudestaan, kuten itse vakuutuit?
Kun saa kuulla samaa tarpeeksi kauan, alkaa itsekin uskoa siihen.
Mutta et halua tai voi hyväksyä,
ettet ollut enempää noita silloin kuin minä olen nyt.
Joten ota niin sanottu totuutesi ja painu tiehesi.
Vartija.
Kannattaisi kuunnella minua. Sielusi kohtalo riippuu siitä.
Sieluni kohtalo on minun ja Jumalan välinen asia.
Syö nyt.
"Abi on turvassa. Pysy toivossa."
Tänne, senkin mustalainen.
Mustalaistyttö. Mitä hän lienee tehnyt?
Sama kai se.
Kukaan ei ole turvassa.
Anna minulla tänä päivänä voimaa, Herra.
Suojele minua voimallasi.
Pue minut haarniskaasi.
Jotta voin estää paholaisen pahat aikeet.
4. PÄIVÄ
Mitkä ovat päivän tuskalliset ilot?
Olen Jumalan työkalu.
Tämä on velvollisuuteni. En saa siitä nautintoa.
Ikävää teille.
Hakekaa syytetty!
Pois tieltä!
Noita! Noita! Noita!
Jumala armahda.
Hyvä väki, edessänne seisoo Grace Haverstock.
Tiedätte, miksi hän on täällä.
Todisteet ovat raskauttavat ja saatu omista lausunnoistanne.
Todistajat sanovat hänen seurustelleen tuomitun noidan Molly Priorin kanssa,
ja mikä vielä pahempaa, harjoittaneen haureutta paholaisen kanssa.
Ja siitä todistaa paholaisen merkki hänen ruumiissaan.
Näiden kertomusten pitäisi jo riittää tuomitsemiseen,
mutta olemme myös kuulleet, ettei rutto tarttunut häneen
tai hänen pieneen lapseensa.
Siispä kysyn teitä, mitä muuta vielä vaaditaan.
Noita! Noita!
-Lopettakaa, Luojan tähden. -Hän on seuraava, ellei vaikene.
Ole nyt vain hiljaa.
-En ole. -Sitten tulet mukaani.
Viekää hänet ulos.
Kysyn toistamiseen.
Tunnustatko Jumalan silmien edessä?
Ursula.
Tiedätkö, mikä tämä on?
Hyvin yksinkertainen vempele, mutta äärimmäisen tehokas.
Sen ainoa tarkoitus on tuottaa kammottavaa kipua.
Halutun tuloksen saamiseksi se on työnnettävä kokonaan sisään,
ja sitten kahvasta käännetään näin.
Yhä uudelleen ja uudelleen.
Ja uudelleen, kunnes kipu on sietämätön.
Grace, älä pakota minua tähän.
Älä pakota minua tähän. Älä kärsi enempää.
Tunnusta. Tunnusta!
Voit repiä lihani riekaleiksi ja murskata luuni,
mutta en suostu antamaan väärää todistusta sinulla tai kenellekään.
Minä tiedän totuuden
ja tulen kestämään kidutuksesi sitä suojellakseni.
Sillä minun tahtoni
on suurempi kuin sinun.
Laskekaa hänet.
Nyt urheutta, rakas Ursula.
Teemme Jumalan työtä.
Anna Hänen olla voimasi.
Grace, minä pyydän.
Tunnusta.
Viimeinen tilaisuus tunnustaa.
Jumala todistaa, että olen tehnyt kaikkeni ajaakseni pahan ruumiistasi.
Mutta turhaan.
Siksi tuomitsen sinut kuolemaan kammottavasta noituuden rikoksesta.
Sinä lupasit minulle tunnustuksen!
Tunnustus on sanaton! Vain noita kestää tällaista tuskaa.
-"Noidan ei pidä antaa elämän." -Olkaa hiljaa!
Hän on liitossa paholaisen kanssa, ja siksi hän saa palaa.
-Samoin kuin lapsensa. -Ei.
Sukulinja on katkaistava.
-Tuomioistuimen ratkaisu on lopullinen. -Ei lastani!
Olkoon Jumala sieluillenne armollinen.
-Mitä nyt? Eikö ole mitään sanottavaa? -Ei sinulle.
Kuten haluat. Miksi murjottaa? Hän valehteli meille ja ansaitsee tämän.
Kuinka saatoin naida tuollaisen tollon?
-Mitä? -Kuulit kyllä.
Toista se. Katso minua ja toista.
En anna tuollaisen pelkurin vaientaa itseäni. Painu helvettiin.
Siinä tapauksessa voit kävellä kotiin.
Etkö parempaan pysty?
Etkö oppinut mitään tänään näkemästäsi?
-Minä en paskapuheitasi kuuntele! -Etkö itse pysty parempaan?
Annan sinulle läksyn, jota et hevin unohda.
Mitä sinä sillä? Aiheutat minulle hammassärkyä?
Hän lemuaa pahasti, joten...
Kaipa hän sittenkin kuoli tautiin.
Noita oli siis oikeassa?
Häivy.
Sain viestisi, mutta nyt tarvitsen enemmän kuin toivoa.
Mitä vanhuksen ruumiille tehdään?
Kai hänet laitetaan ruttokuoppaan aamulla. Kuinka niin?
Aion paeta Abin kanssa tänään.
Voitko auttaa?
Kerro, mitä pitää tehdä.
Sisään.
Noita haluaa puhua. Sanoo asiansa olevan tärkeä.
Kaipa me sitten kuuntelemme. Tuokaa tänne.
Peseydy ja laita tämä päällesi.
Näytät kunnialliselta tuomarin edessä.
Me katselemme.
Mitä hiivattia sinä tuolla muka teet?
Näiden kanssa ei voi olla liian varovainen.
Varo sitten ampumasta minua päähän.
Jumala kanssasi, lapseni. Hänen varjonsa lepää ylläsi.
Anna anteeksi.
Voitte mennä.
Sinulla oli asiaa, Grace.
Annan sinulle haluamasi yhdellä ehdolla.
Abi.
Eikö vain olekin kaunis lapsi?
Anna hänet minulle.
Aikanaan, kultaseni.
-Mitä sinä täällä, poika? -Kaadan vain viiniä tuomarille.
Pane vauhtia sitten.
Niin viaton ja puhdas.
Niin kaikki noidat ovat ennen kuin pahuus iskee.
Millaisen tulevaisuuden näet noitana tyttärelläsi Abigaililla?
Hän kuolee vierelläni huomenna, sinun toimestasi.
Tulitko tekemään kauppaa hänen hengestään?
Muuta en enää pyydä.
Jos vielä haluat tunnustuksesi.
Hyvä on.
Lapsesi saa elää.
Mutta minulla on oma ehtoni.
Että Ursula kasvattaa hänestä Jumalan palvelijan.
Pelastus vaatii lujaa kättä,
jottei hän eksy äitinsä jalanjäljille.
Nyt on aika hyvästellä.
Älä unohda, että rakastan sinua.
Aika.
Rakastan sinua, Abi. Rakastan sinua!
No niin, lapsi rakas.
Äiti tässä. Älä itke.
Nyt olemme kahden, Grace.
Ei enää salaisuuksia ja valheita.
Paina puuta.
Meidän lienee paras nostaa malja sopuun pääsylle.
Minun täytyy kieltäytyä. Vatsani ei kestä.
En minä yksin aio juoda.
No...
Ei kai sen enää väliä.
Hyvä huomio.
Minä tunsin palavan vihan sisälläsi, Grace.
Järkevä ihminen olisi vain antanut periksi,
joten mikset sinä?
Tämä voi antaa rohkeutta,
mutta sinun taitaa olla myöhäistä päästä sen makuun.
-Rohkeudelle, siis. -Rohkeudelle.
Mitä halusitkaan kertoa?
Minun on kevennettävä tuntoani.
Ole hyvä, vapauta itsesi.
Herra Moorcroft...
Tahdon tunnustaa tässä ja nyt Jumalan silmien edessä.
Minä...
...en ole noita!
-Mitä tämä on? -Tilinteon hetki.
-Et taida muistaa minua? -Miksi muistaisin?
Olen Jane Hawthornen tytär. Poltit hänet roviolla ollessani seitsemän
ja pakotit minut katsomaan.
Ei ihme, ettet muista.
Vain yksi murhaamistasi viattomista naisista.
Vuosikausia pidin sinua paholaisena itsenään,
mutta nyt sen näen.
Olet vain tavallinen mies.
Hetkinen. Mistä moinen kiire?
Emmekö voisi tehdä vähän tuttavuutta?
Tutustu tähän.
Minä erehdyin.
En olisi pystynyt sinua kuitenkaan katsomaan.
Älä luule saavasi minua katumaan.
Aion jatkaa työtäni niin kauan kuin paha kulkee maan päällä.
Ja muistan minä äitisi ja roviolta lähteneen lemun.
Hän oli syytön. Hän antoi henkensä suojellakseen tytärtään.
-Kaikilla meillä on roolimme. -Niin, ja sinun roolisi päättyy tähän.
-On aika näytellä kuollutta. -Mitä?
Viini, senkin typerys. Siinä on ruttoa.
-Mutta sinäkin joit sitä. -Minä kuolen huomenna.
Halusin sinun vain tietävän että nainen, joka sinut tappoi
on tavallinen nainen.
-Ursula! -Tuo on turhaa.
Olemme nyt kahden.
Ei enää salaisuuksia.
Ei salaisuuksia.
Tätä et enää tarvitse.
Ei ääntäkään. Mene pois nyt.
Ursula!
Ei sanaakaan.
Mitä hittoa sinä täällä, poika?
Murhaava noita!
Edwin, missä Abi on?
Minulla. Tule.
Vapauta itsesi.
-Tule, Grace. Tästä ulos. -Abi!
Vartijat, antakaa hälytys!
Grace, mitä nyt?
-En voi tulla mukaasi. -Mitä sinä puhut?
Ei, älä!
-Mitä sinä teit? -Piti suojella teitä.
-En ymmärrä. -Join sitä viiniä.
En vaaranna teidän henkeänne. Anteeksi.
-Mutta ei siinä ollut tautia. -Mitä?
Sitä minä yritin sanoa.
Mikä kelpaa hänelle kelpaa minulle.
Ei! Auta minua!
Hei siellä!
-Luoja. -Mitä luulet tekeväsi?
Etsi Kate Tobias käsiisi. Kerro, mitä tapahtui.
-Hän tietää, mitä tehdä. -En jätä sinua tänne.
Sinun on mentävä.
Olet hyvä mies, Edwin.
Noita on tuolla. Ottakaa kiinni!
Se on hän. Noita!
Pelasta meidät!
Avaimet!
-Päästä minut ulos. -Mene.
-Kiitos. -Onnea.
Pidä kiirettä!
Grace, mene!
Ei, älä ammu.
Miehesi oli ensimmäinen.
Tapan kaikki läheisesi kunnes löydän tyttäresi.
Grace, mennään.
Mene vain. En ole vielä valmis.
Voi taivas, ei...
Sisälmykset esiin.
Ei. Minä tunnen sinut.
Olet hyvä nainen.
-Säästä minut. -Sinä varastit armon sydämestäni.
Ole kirottu.
Noita!
Olkoon Jumala sielulleni armollinen.
Joseph...
Haluan olla luonasi.
Grace, sinun on noustava.
Sinun täytyy elää.
Abi tarvitsee sinua.
Nouse, rakkaani. Nouse.
8. PÄIVÄ
-Oletko loukkaantunut? -En minä.
Kuka hän oli?
Mieheni.
-Mitä tapahtui? -Minä tapoin hänet.
Minut kyllä hirtetään, mutta en häpeä.
Yhdelle yölle riittää jo kuolemaa.
Abi!
Miksi hän on sinulla? Missä Grace?
Voi ei!
-Oletko Kate Tobias? -Ennen olin.
Grace pyysi etsimään sinut. Sanoi sinun tietävän, mitä tehdä.
Tiedänhän minä.
-Meidän täytyy lähteä. -Minne?
Kauas pois.
Tuletko?
Arviolta 500 000 naista joutui oikeuden eteen,
kidutetuksi ja teloitetuksi noituudesta Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.
Viimeinen teloitettu nainen oli Janet Horne.
Hänet riisuttiin alasti, valeltiin tervalla ja poltettiin elävältä 1727.
Suomennos: Sami Siitojoki