Благодаря ви.
Много ви благодаря.
Знам, че има доста хора
в списъка тази вечер, но се чудих дали
можем да добавим още един.
Тя е моя приятелка,
която също, като мен е далеч от дома си.
И ако нямате нищо против, бих желал да излезе
на сцената и да ни изпее някоя нейна песен.
Става ли?
Грета, моля те да се качиш на сцената.
Извинете ме за момент.
Мисля, че е добра идея да изпееш някоя твоя песен.
Това е много лоша идея.
Хайде, Грета. Това е Ню Йорк.
Не. - Искате да я чуете, нали?
Нали? - Да!
Изпей я!
Ще бъдеш страхотна.
Здравейте.
Това е нова песен и може да е малко груба.
Тя е за всеки, който някога е бил самотен в града.
Благодаря.
Видя ли?
Ставай!
Седем часа е. Добро утро, Ню Йорк? Вие отново сте с
Потси и Анди в сутрешното предаване!
Хей, Потси, прочете ли за кучето?
Историята с корейския ресторант? - О, разбира се.
Чу ли за това, Кати?
Нови таланти, нека да чуем. Какво имате за мен?
Кой е следващият в това невероятно пътуване?
Не, не, човече. Не!
Не, не може... Не можеш!
Не струва. Това не става!
Изчезвай от колата ми.
Подайте ми нещо, с което мога да работя.
Не искам много.
Това е нещо. Добро е.
Докато не почна да пееш.
Мамка му.
Проклятие.
Къде е мама?
Къде е дъщеря ми?
Какво искаш да кажеш?
Майка ти има краен срок. Помоли ме да те гледам.
Да тръгваме.
Искаш ли да отидем до историческия музей?
Или в парка за един сладолед?
Защо пък ми е да ходя там? Не съм на 10.
Каква е тази миризма?
Бензин е. Зареждах колата
и разлях малко на панталона си.
Не е алкохол.
Мисля, че имам среща.
Тук ли ще ме изчакаш или ще дойдеш с мен?
Мислиш, че имаш среща? Имаш или нямаш?
Сега ще разберем.
Забавно е, нали?
Когато се нанесохме тук през 92-ра, нямаше нищо.
Изглеждаше, като военна зона. Проститутки, наркотици...
Вече е напълно различно. - Знам, татко.
Вече съм го чувала.
Ще се качим горе. Бъди тиха.
Това е по динамично...
Мисля, че компанията ще спечели от това.
Здрасти... - Хей.
Лош трафик?
Не, трафикът е добре. Просто минавам от тук.
Добре, ние просто... ние...
говорихме за онази работа с аудио коментарите.
Тъпа идея. Преди беше тъпа идея
и все още си остава тъпа идея.
Оценяваме честността ти,
но ние не мислим така.
Общо взето, сега музикантите са просто тийнейджъри,
които нямат, какво толкова да кажат. И мислиш, че това е добре, така ли?
Е, какво правим тук? Музикалната индустрия е добре.
Била е добре. И винаги ще бъде добре.
Може би децата са прави. Може би музиката трябва да е безплатна.
Не звучи добре от устата на шеф на звукозаписна компания.
Кое? Истината?
Благодаря ти, Карън. - Да, ще се чуем.
Ще поговорим. Оценявам това, че...
Разбира се. - ...намина.
Благодаря ви, хора. - Страхотна среща.
Радвам се, че се видяхме. - Радвам се, че се разбрахме.
Благодаря ти. - Няма нищо.
Групите да правят аудио коментари върху записите си
е толкова тъпа идея, Сол и ти го знаеш.
Преди 10 години дори нямаше да си го помислиш.
Поне е нещо. Идея е.
Ще ни помогне да си плащаме сметките. Поне е нещо.
Трябва ни нещо голямо, не дреболии.
Това не сме ние. - Следвах те навсякъде, г-н Мълиган.
Подкрепих всеки един,
който ни докара за последните 5 години
и кой от тях подписа? Кой?
Дан. Дан!
Ще се видим скоро, братко Сол.
Дан!
Трябва да поговорим, човече.
Ела тук. Не бягай, човече.
Не прави това. Пич, не прави това.
Не прави така!
Нека... не го правим тук.
Точно тук ще го направя.
Ами да го направим. - Добре, хайде!
Понеже те знаят. - Какво знаят?
Знаят, че стоят зад тези бюра,
защото аз основах независима звукозаписна компания
от нищото, Сол.
Променихме всичко, човече.
Нещата се променят, времената също.
Хората също трябва да се променят, Дан.
Работите не вървят. Трябва да си ходиш.
Нямам време за тези простотии, човече.
Имам си собствени проблеми, разбра ли?
Взимам си... Взимам си клиентите. Изчезвам, човече.
Махам се от тук.
За какво говориш? Те са подписали с нас.
Не и досаждай. Не и досаждай.
Това не ти е Джери Магуайър.
Тате, да тръгваме.
Тогава си взимам картината. Това е, взимам си картината.
Тя е моя. Аз съм я платил.
Аз я купих. Аз я избрах.
Взех я. Махни се от мен.
Взех я, взех я. - Не. Остави я.
Спри! Остави я.
Ще се върна за нея. Моя е.
Всичко това е мое. Хайде, миличка.
Искаш ли още една?
Искам, но не трябва.
Не трябва. Не мога.
Как може да ме уволни, след като аз направих всичко?
Така ли e?
Нищо ли не знаеш за баща си?
Да. Знам.
Знам, какво казва майка. - Какво казва?
Казва, че си неудачник.
Казва го с обич.
Ами ти? Какво мислиш?
Не те познавам много.
Така че...
Две години са много в живота на един тийнейджър.
Кой те научи да говориш така? - Психиатърът ми.
Психиатър. Вече имаш психиатър?
Да. Майка мислеше, че ще е добра идея. Държах се странно.
Няма нищо странно в теб, разбра ли?
Ти си на 15 години. Не ти трябва психиатър.
Повярвай ми. Познавам те по-добре от всички.
Да, разбира се.
На колко каза, че съм?
На 15 ли казах? Исках да кажа 14.
Да не казах 15?
Имаш ли пари да платиш за бирите?
Нямам... аз съм дете. Нямам никакви пари.
Нямаш ли джобни? - Похарчих ги за кондоми.
Аз... какво?
Не, не, не. Твърде много информация.
Готова ли си? - За кое?
Беше забавно, нали? Не се смей.
Беше забавно, тате. - Да. Добре си прекарахме.
Не сме бягали така откакто беше малка. Беше забавно.
Това баща ти ли е? - Хей.
Радвам се, че си тук. - Извърни поглед.
Тъкмо тръгнах към колата...
Добре ли си? - Нищо ми няма.
Съжалявам. Аз съм виновен.
Приятен ден.
Можех да го отнеса, но не исках да правя сцена.
Ще ми направиш ли услуга? Не казвай на майка си, че ме уволниха.
Чуй ме...
Благодаря ти за деня, тате.
Какво?
По дяволите.
Здравейте.
Здрасти. - Здрасти.
Как е в работата? - Добре е.
Изглеждаш гладен.
Учителите и се тревожат за нея.
Няма други момичета, като нея. Отдалечена е и единствените
хора, които искат да са около нея са
по-големите момчета, които искат да я чукат.
О, така ли? Не е голяма изненада, като се има предвид,
как и позволяваш да излиза,
изглеждайки като Джоди Фостър от "Шофьор на такси"?
Ще се облича, както иска.
Освен това всяка дъщеря, която се облича така
иска само едно. - Сводник?
Не, Дан, помисли си. - Баща.
Това са тъпотии.
Трябва и някой да я напътства.
Ами, напътствай я! Напътствай я!
Влизаш тук, като клоун,
казваш ми, как да си възпитавам детето,
което виждаш веднъж в месеца и решаваш,
че работата ти е свършена. Но знаеш ли, какво?
Точно 30 секунди, след като излезеш през вратата
вече сме забравили за теб.
Благодаря ти.
По дяволите.
Мамка му.
Мислих, че няма надежда.
Мислих, че няма отговори
и тогава намерих Господ.
Господ не се движи по нашето време,
но винаги идва навреме.
Когато си сам... Сър?
Давай.
Поговори си с Господ.
Добре, човече. Добре.
Ще си поприказвам с Господ.
Благодаря ти.
Ами, ако не ми отговори?
Внимание, поради авария
на улица "Джей", следващия влак ще...
Мамка му. - ...пристигне след 20 минути.
Хей. Един бърбън. Бързо.
Какъв бърбън искаш? - Няма значение.
...И ако нямате нищо против, бих желал да излезе
на сцената и да ни изпее някоя нейна песен.
Става ли?
Грета, моля те да се качиш на сцената.
Здравейте.
Това е нова песен и може да е малко груба.
Тя е за всеки, който някога е бил самотен в града.
Благодаря.
Вътре съм. - Какво?
Искам да записвам с теб.
Искам... Искам да те продуцирам.
Искам да подпиша с теб. Писано ни е да работим заедно.
Извинявай, не видя ли, какво се случи там?
Да, какво? Да не съжаляваш за нещо?
Аз си харесвам музиката. Няма значение дали те я харесват, нали?
Просто трябва да поработиш върху представянето си.
Не съм изпълнител. Просто понякога пиша песни.
Всички ли са толкова добри?
Наистина ли си агент за таланти? Повече ми изглеждаш на бездомник.
Празнувах цял уикенд, понеже подписах с една група.
Имаш много добра песен. Може да стане голям хит.
А и си красива.
Извинявай, но какво общо има това?
Труден характер си, а? - Не, просто мисля,
че музиката се познава от ушите, а не от очите.
А и не търся бърз начин
да стана известна, но наистина ти благодаря.
Добре, чао. - Чао.
Добре, ето я истината.
Не мога да подпиша с теб, дори и да исках.
С никого не съм подписал. Не съм подписвал с никой от 7 години.
Компанията ми загуби вярата си в мен.
Защо тогава ми даде визитката си?
Навик. А и изглеждам, като бездомник, понеже съм такъв.
Напуснах дома си преди година.
Спя на един матрак в мизерен апартамент.
И днес не празнувах.
Напих се и стоях на гарата,
готов да се самоубия, докато не чух твоята песен.
Да си вземем бира? - Разбира се.
Добре, хайде.
Дан Мълиган. Роден през 1966.
Оглавява отдела на "Island Records" за 2 години.
Напуска, за да открие независимата компания "Distressed Records"
със съученика си от Харвард Сол Байрън. Значи притежаваш "Distressed Records"?
Продадох моята част поради емоционални трудности.
Какви емоционални трудности? - Бях много емоционален.
"Много активни в хип-хоп сцената през 90-те в Ню Йорк,
двойката е открила голям брой артисти.
Спечелил две "Грамита" за продуцент.
Живее с жена си Мириъм Хард, която е журналист
и дъщеря им в Ню Йорк
Какво стана с "Грамитата"? - Продадох ги.
Продаде ги? Колко спечели от тях?
За двете 125 долара, които ми стигнаха да се напивам
цял уикенд преди няколко месеца. - Пиян ли беше, когато чу песента ми?
Абсолютно, тогава се случва магията.
Каква магия? - Чувам неща.
Чуваш неща? - Аранжименти.
Трябва да си пиян за тази цел.
Сигурно си бил доста пиян тази вечер, понеже си мисля, че никой не ме хареса.
Не, песента ти е хубава. Ти си проблема.
Стоеше там, като някой хлапак. Не искам да те обиждам,
но не мислиш ли, че беше скучно?
Наистина? - Сериозно.
Ще поработим върху теб, ще направим едно убийствено видео
и ще те изстреляме към върха.
Мисля си за някоя, като Нора Джоунс на пианото.
Или пък Картигънс по времето, когато
тъкмо пристигнаха в Америка? Може и Дебора Хари.
Или някоя мъжка група. Какво? Забавно ли ти е?
Не, извинявай, но нещо не можем да се разберем.
Извинявай? Какво казваш? Аз и Картигънс? Нора Джоунс?
Скъпа, за каква се мислиш?
Стоиш на сцената с раздрънканата си китара
и си мислиш, че си новата Каръл Кинг?
Не, просто мисля, че такъв, като теб
да ми казва, как да изглеждам и как да се обличам е тъпо.
Хората не искат това. Те искат автентичност.
Добре, скъпа. Автентичност.
Кажи ми някой, който минава теста ти за автентичност.
Дилън. - Дилън!
Само за него ли се сети?
Ами косата му или очилата? Постоянно си мени вида.
Ранди Нюман.
Обичам Ранди Нюман. Тук вече ме хвана.
Чуй ме.
Не казвам, че не може да станеш
най-голямата голяма звезда в този бизнес,
но трябва да направиш всичко необходимо, за да привлечеш хората,
а след това музиката ще си свърши работата.
Боже мой. За какво изобщо говорим?
Не можеш да подпишеш с мен, а аз дори и не искам.
Така е! Нещо не ти харесва ли?
Хайде, да изчезваме.
Само ще те помоля да платиш за бирите.
Беше ми приятно да се запознаем. - Къде отиваш?
Да спя. Утре трябва да хващам самолет.
За къде?
За вкъщи. - Защо?
Защото ми писна от този град и искам да се върна у дома.
О, хайде де. Никой не идва в Ню Йорк само за да си тръгне
без да е станало нещо лошо. Какво? Какво е станало с теб?
Хей.
Можеш да споделиш с мен. Запознат съм с тъгата.
Слушай, просто ела с мен
да пуснем демото ти на моя партньор.
Ако нищо не стане лично аз ще ти купя билет.
Какво е още един ден в Ню Йорк?
И без това във вас няма да има какво да правиш.
Виж какво, ще си помисля
и ще ти се обадя утре. Става ли?
Добър отговор. - Нали.
Радвам се, че се запознахме. - И аз.
Удоволствието е мое. Имаш номера ми, нали?
Да.
Здрасти! Дейв? - Да.
Здрасти. Аз съм Джил. Работя за компанията.
Приятно ми е да се запознаем. - И на мен.
Здрасти. Аз съм Грета. - Приятно ми е да се запознаем.
Благодаря. - Няма защо.
От тук. Благодаря ти, Марко.
Мисля, че ще харесате апартамента.
Много е модерен. - Извинете дами.
Хей, извинявай, но ти не си ли Дейв Грол.
Да. - Казах ви, момичета.
Ние просто видяхме филма. Песните ти в него много ни харесаха.
Много ви благодаря. Това е приятелката ми Грета.
И тя пише песни. - О, супер.
Може ли да ни снимаш. Много ще съм благодарна.
Само натисни копчето. да.
Добре стана. - Благодаря ти!
Добре, благодаря ви. - Благодарим ви.
Трябва да свикваш с това.
Този филм върви навсякъде.
Луда работа. - Не е за вярване.
О, истина е.
Ето това е. Надявам се, че ви харесва.
Хладилникът е зареден с храна.
На масата има два чифта ключове.
Това е номерът на шофьора ти, както и моя. Оставям го тук.
Имаш среща с компанията този следобед.
Трябва да се запознаеш с всички
и след това да те трябва разведа из студиото.
Сигурно сте доста изморени от пътя,
така че ви оставям.
Радвам се, че се запознахме Грета. И аз се радвам. Благодаря.
Това място е бардак.
Най-големия хладилник, който съм виждала.
О боже! Ела тук.
Може ли...
Може ли да те питам нещо? - Разбира се.
Да изчакам ли седмица или две да свикнеш
преди да се нанеса при теб?
Не. - Сигурен ли си?
Да. Не мога да се справя без теб. Малко е страшно.
Да не звуча, като бъзльо? - Ами...
Хей! Ето го и него. Големият Дейв.
Какво става, хлапе? Как е?
Радвам се да те видя. Грета? - Радвам се да се запознаем.
Влизайте.
Нека Дейвид да седне в средата. - Добре, харесва ми.
Запознай се с всички? - Здрасти.
Това е асистентката ми. Казва се Мим. Това е...
Милдред от маркетинга. - Здрасти.
Били е от социалните медии.
С останалите сам ще се запознаеш.
Е, Грета, ти ще свириш на китарата в една-две песни, нали?
Да, разбира се. Ако Дейв е съгласен.
Да, Грета и аз пишем песни от години,
дори и преди филмът да се появи.
Така че искам да пробваме с някои нейни песни.
Писала ли си за филма с него?
Не. Не, не, аз... - Не?
Знаете, какъв звук търсим за филма, нали?
Разбира се. - Нали?
Да, да. - Да? Капиш?
Да, просто... Грета е голямо вдъхновение
за всичко, така че си помислих...
Тя не ми е само приятелка. Ние сме партньори.
Искам да я включа. - Само искам да разберете,
че аз просто се навъртам тук.
Радвам се, че съм тук и още повече се радвам, че
ще помагам на Дейв с някои песни.
Колко е сладка? Обичам я.
Не са ли страхотни? Обичам ги.
Ролинг Стоунс.
Да, благодаря ви.
Радвам се, че се чухме. Мерси.
Какво е това?
Чай матча. - Чай матча?
Да. Има около милион антиоксиданти.
Има вкус на пикня. - На мен ми харесва.
Самураите са го пиели преди битка.
Ти не си самурай, а музикант.
Е, пак съм нещо, като самурай. - Така ли?
Да започнем отново. - Ще ги дам на момчетата.
О, хей. В понеделник трябва да ходим в ЛА за седмица.
Ще ходим в ЛА? - Не, съжалявам.
Ще сме само хора от компанията. Те имат офис там.
Искат да се срещна с някакъв режисьор.
А между другото, искам да чуеш това. Става ли?
Да, извинявай. Аз ще... им занеса кафето.
Добре.
Момчета, може ли да пробваме пак? - Дадено, Дейв. Втори опит.
И пускаме.
Благодаря ви.
Боже мой!
Здрасти! - Погледни се!
Боже мой!
Студиото е негово за 3 месеца и след това сме на турне.
Мисля, че ще сме тук за 6 месеца. - Невероятно е.
Вие сте рок звезди.
С кое студио работи?
"Electric Lady". - Стига де.
Знам. - О, боже...
Яко е, нали? - Сериозно ли говориш?
Тук живея. - Страхотно е.
Както се казва - пъхаш ключа и прозореца се чупи.
Погледни всичко това.
Да, много студия се ремонтират
и ми дават тези неща безплатно. Тук мога да запиша албум.
Страхотно.
Виж се. Имаш дискове.
Да, изоставих касетите. Седни.
Много е ретро. - Имам уиски или вода.
Едно уиски, моля. - Разбира се.
Виж, какво имаш.
Хората са луди по това.
Когато свиря и хората разберат, че съм ходил в колежа в Бристол,
първото, което ме питат е дали познавам гаджето ти.
На мен ли го казваш. Вкъщи ме знаят, като "Гаджето на Дейв Кол".
А аз си мисля "Преди бяхме отбор. Какво се случи?"
И те казват "Запиши и ти песни за филм".
Ами това е. Тук съм от Бог знае, колко време.
Страхотно е. - Така ли?
Видя ли леглото? Сам го направих.
Това е впечатляващо. Как се качваш на него?
Просто скачам. Скачам.
Скачаш? С прът ли?
Не, без прът. Просто правя...
един голям скок право нагоре.
Освен ако не съм пиян, понеже тогава...
често падам.
Боже. - Задната страна ми харесва.
Изглежда все едно, че държи китара,
но иска да си мислиш, че е пенисът му.
Казва си "Вижте, китара е, но не точно.
Това е размерът на пениса ми."
Защо?
Ще те запиша, понеже искам да го направиш
пак по същия начин.
Добре, ти свири на китарата, понеже не мога, докато записвам.
Добре. Къде е...
Акордът е "G". - Знам.
Това не ми харесва. - Мога да свиря "G".
Няма значение, ще го превъзмогнеш.
Това е упражнение. - Да. Готов ли си?
По-бавно.
Готово.
Какво мислиш? - Какво мисля?
Мисля...
Мисля, че се ядосах. Мисля...
Мисля, че е толкова добро,
че чак малко те намразих.
Толкова добро.
Така ли? - Да.
Наистина? - Да, как се казва?
Не знам. "Изгубени звезди"?
Харесва ли ти? - Не само ми харесва.
Мисля, че я обичам
и мисля, че е невероятна и тя...
тя... е за мен? Не е за бившето ти гадже, нали?
Не знам, дали се отнася за теб, но определено е писана за теб.
Ще го приема. - Това е коледният ти подарък,
защото не мога да си позволя друг. Весела Коледа!
Само това желая.
Наистина? Весела Коледа. - Много благодаря.
Обичам те. - Обичам те.
Спри го, спри го, спри го.
Здрасти.
Липсваше ми. - И ти на мен.
Е, какво прави? - Нищо особено.
Навъртах се наоколо.
Ходих до няколко ботанически градини.
Така ли? - Беше страхотно.
Хубаво. - Да, беше страхотно.
Написах нова песен.
Така ли? - Да.
Вдъхнових се в ЛА.
Искаш ли да я чуеш? - Да.
Това интересува ли те? - Да, много.
Ето тук е. - Колко вълнуващо.
Мамка му!
Какво ти става?
Все едно ми четеш мислите.
За кого е?
Мим.
Мим от компанията?
Мим...
Мим, която срещнахме...
преди месец? Мим, Мим?
Да.
Беше ли с теб в ЛА?
Да. Да.
Не знам, какво да кажа.
Просто се случи. Аз...
Може да отшуми. Може да отмине.
Просто... Трябва да си помисля.
От коя страна да е главата ти?
Очевидно...
Искаш ли чай?
Не помня със захар ли го пиеш или...
Няма значение. Няма значение.
Ела с мен тази вечер?
Ще изсвиря няколко песни в едно заведение.
Защо не дойдеш с мен? - Защото мразя песните ти.
Добре, знаем, че това не е истина, но...
Съжалявам, не исках. Аз обичам песните ти.
Аз просто... Аз...
В момента съм толкова противна и по тази причина трябва
да си ида вкъщи.
Точно затова трябва да дойдеш с мен.
Хайде де. Настоявам. Вземи това и ела с мен.
Идваш с мен. Няма да те оставя.
Не стой сама. Ела с мен.
Дами и господа, тук е една моя приятелка.
И ако нямате нищо против, бих желал да излезе
на сцената и да ни изпее някоя нейна песен.
Става ли?
Грета, моля те да се качиш на сцената?
Здрасти? - Хей.
Вчера шегуваше ли се за това с подписването?
Кой е?
Наистина ли?
Майтапя се. Да, бях сериозен.
Всичките ми костюми са тук.
Ще ми дадеш ли един костюм, за да изглеждам, както трябва?
Чакай, не можеш просто... - Вчера чух една песен
и съм сигурен, че точно от това се нуждае тази
тъпа компания. - Радвам се.
Не може просто да нахлуваш тук, когато си пожелаеш.
Защо? - Защото такава ни е уговорката.
Да няма някой при теб? - Не в това е смисълът.
Имаме уговорка.
Здрасти! - Ще спреш ли?
Има ли някой тук? - Не е смешно.
Не се тревожи, просто мъжът и се къпе.
Може да продължиш да чукаш жена ми!
Не е смешно. - Извинявай.
Ако наистина беше така, ти пръв щеше да разбереш.
Разбра ли? - Значи не е така.
Ще ти дам риза и... - Без самобръсначка.
Спирай. Разбра ли?
Да не искаш да влезеш? Искаш да се усамотим?
Не.
Готова ли си?
Е, къде отиваме?
Отиваме при партньора ми да те чуе. В теб ли е демото?
Не.
Нямаш ли демо? - Не.
Нямаш ли MySpace или Facebook?
MySpace? Не, нямам. Аз просто...
както ти казах пиша песни от време навреме.
За какво ги пишеш? - Как така "За какво"?
За мое удоволствие и за котката ми.
Така ли? Харесва ли и?
Изглежда, че да.
Откъде знаеш? - Защото мърка.
Може би те освирква.
Не, тя мърка и на Ленард Коен. Явно има много добър вкус.
Може да се бъзика с теб. - Може ли да спрем да говорим за котки?
Добре. - Добре.
Мамка му. Да го направим по стария начин.
Благодаря ти, Грета. Радвам се, че се отби.
Ще ни оставиш ли с Дан да поговорим насаме?
Благодаря ти.
Не ми харесва, малко е сурово за вкуса ми.
Изглежда има и проблем с поведението...
Какво търсиш, човече?
Някоя... някоя млада поп звезда,
чиято майка я е гледала само за да стане известна?
Искам да кажа... - Не, не търся това,
но, ако познаваш някоя такава...
Само ми дай парите да направя демо. Ще я закарам в студиото.
Ще намерим продуцент, няколко музиканта и работата е опечена.
Ето тогава ще чуеш, каквото чувам аз и може да ме разкараш.
Хората ни пращат демота. Не обратното.
Ние не… не правим демота.
Ние сме търсачи, човече, ние сме инвеститори.
Търсим златото.
Направи запис и ще се чуем.
Това е най-доброто, което мога да направя.
Замислих се.
За какво ни е това тъпо студио?
Трябват ти бюро и стая за запис.
Лаптоп, инструменти, няколко динамични микрофона
и целия свят става стая за запис. - Искаш да записваме навън?
Точно така. - Къде например?
Навсякъде.
Майната му. Не ни трябва демо. Направо да си запишем албум.
Всяка песен ще е записана на различно място.
Из целия Ню Йорк. Ще го направим лятото
и ще стане почит към този красив,
проклет, луд град на име Ню Йорк.
Например под моста на "Lower East Side".
На покрива на Емпайър Стейт Билдинг.
На лодки в езерото на Сентръл Парк.
Китайският квартал. Катедралата "Св. Джон".
В метрото, в шибания Харлем, навсякъде, става ли?
Ами, ако завали?
Каквото и да стане, ще го запишем.
Ако ни арестуват? - Продължаваме. Ще е страхотно.
Харесва ли ти?
Какво мислиш?
Добра идея е. Хайде де. - Ще го продуцираш ли?
Аз ли? - Да.
Не, не съм продуцирал от дълго време.
Ще намерим някой млад да го продуцира.
Да, но аз искам теб. - Защо?
Просто така.
Ще намеря китара, но определено ни трябва пиано.
Да върви с китарите.
Разбрах. Харесва ми.
Първото в света мобилно студио
е готово.
Просто е гениално. - Къде искате да отидем?
Трябват ни музиканти. Мизерни, отегчени музиканти.
И след това мисля, че трябва да влязат цигулката и виолончелото.
Първо виолончелото, а след това цигулката.
Когато сме в частта с китарата
искам да стане напълно различна песен.
Това е Малкълм. Той е детски феномен.
Свири на цигулка от 5 годишен.
Технически започнах на 4.
- А това е сестра му, Рейчъл.
Учи в музикалното училище и има пълна стипендия.
Първа е в класа си. - Невероятно.
Ето каква е работата, сега не мога да ви платя,
но може да направим сделка и да ви платя по-късно.
Добре ли звучи?
Да, само да не е шибаният Вивалди.
Не е шибаният Вивалди.
Страхотно е. Не, не. Аз не... Чудесно е.
Определено ни трябва пиано. Да допълни китарите.
Ясно. Харесва ми.
Стийв, прекрасно е.
Зак, какво става? - Напускам.
Късмет, момичета. - Чао!
Ще се чуем, нали?
Когато стигнем до китарите
искам да звучи все едно е друга песен.
Все едно пънк се смесва с
поп. И се забавлявайте.
Вкъщи си е.
Дано, какво става, човече?
Трабългъм, братко. Проблемите ми свършиха.
Ще ми дадеш ли прегръдка? - Това е гангстерският рай.
Радвам се да те видя.
Всичко е благодарение на теб.
Дай ми прегръдка. Не те познавам, но...
Това е Грета. Тя е певица и музикантка.
Дай още една. - Още една?
Къде беше? Минаха 2 3 години.
Това не ми харесва. - Не бях много добре.
Правих това - онова. - Правиш следващия ход.
Очакваш следващото чудо.
Знам, че имаш да се доказваш. Нали?
Бил си по улиците, да търсиш нов звук.
Ние не си играем.
Защото, ако не е правилно, значи е грешно.
Пътят е дълъг,
а ти си силен, колкото е силен следващият ти ход.
Усети ли го? - Добро е, човече.
Горе - долу, това е. - Боже, това беше, като...
някаква паранормална активност, която минава през мен.
Познаваш ме. - Много се радвам да те видя.
Много хубаво.
Дебел Джими, записа ли го?
Да, записах го. - Понеже беше доста добро.
Дръж ръката ми, скъпа. Е, как мога да помогна, братко?
Албум, записан навън?
Точно така. - Луда работа.
Как не съм се сетил досега. Какво искаш от мен?
Трябват ми музиканти. Трябват ми басист и барабанист.
Имам много музиканти. - Проблемът е, че не можем да им платим.
Майната му, аз ще платя.
Защо? - Как така защо?
Заради него, разбира се.
Е, сега ела... - Не.
Влез в басейна. - Хайде.
Не. Не ме докосвай. Ще те убия. Наистина.
Англичанка е. Малко е натегната.
Да...
Късмет с албума, Грета. - Благодаря.
Всичко, което виждаш наоколо: къщата, колата,
всички са тук заради него и никога няма да го забравя.
Разбрах. - Не, не, не.
Не може да разбереш.
Човекът имаше проблеми няколко години
и хората забравиха кой е и спряха да показват
уважението, което заслужава.
Не го слушай, какво говори. Говори глупости.
Идвай. - Да.
Мерси. - Добре.
Чао. - Чао.
Ще ми кажете, ако ви трябвам, нали? - Обичам те, човече. Благодаря ти.
Харесвам я.
Сериозен ли си? Чуваш ли звуците? Наистина ли?
Ще ги използваме! Ще е гениално.
Ти си гений. - Явно не го чуваш.
Не чуваш, каквото аз чувам.
Ще стане страхотно.
Обожавам го. - Готови ли сме?
Тези деца ще се чуват постоянно.
Дай да чуя.
Вземи ги.
Хей, деца!
Елате за секунда.
Чуйте, тук записваме песен
и искам да сте тихи за 5 минути.
Не, благодаря. - Ще ви платя.
Колко? - По долар на всеки.
Забавен си. Пет долара. - Пет за всички.
Добре, хей, по 2 долара на всеки.
Не. - Няма начин.
Добре, добре, по 5 долара на всеки.
Ще го направим за 5 долара
и 5 близалки, по 1 за всеки.
Също така и кутия цигари със запалка.
Ще ви дам цигара,
която ще споделите и кибрит, става ли?
Да. - Добре. Можете ли да пеете?
Да! Това е.
Да, ще стане!
Това Емпайър Стейт ли е?
Да, това е.
Наистина? - Тук ще сме ние.
И ще се вижда. - Много е добре.
Да, страхотно е. - Вятърът няма да пречи, нали?
Не е силен. Добре е, добре е,
мисля, че е добре.
Можем да гледаме през прозорците, което винаги е забавно.
Ще дойдеш ли с мен да взема Вайълет?
Може ли? - Да, хайде.
Хубаво. - Братко, това е за теб.
Много ти благодаря.
Ето я. Това е тя.
Това е Грета. Тя е певицата, за която ти разказвах.
Здрасти. Как си? - Това е дъщеря ми Вайълет.
Е, кое е сладкото момче? Онова със синята тениска.
Грег. Забеляза ли го? - Разбира се. Как иначе?
Красавец е. - Той е над моето ниво.
Над твоето ниво ли?
Не изглежда така.
Игнорирай го.
Как да игнорираш човек, който те игнорира?
Той не те игнорира. Ти си красива.
Той знае, че си наоколо. Просто оставя нещата в твои ръце.
Но...
трябва да си сигурна, че го харесваш.
И че не е само момче с, което искаш да те виждат.
Не, наистина го харесвам.
Е, значи трябва да го накараш да те покани среща.
Да, но как?
Ами, като за начало може да спреш да се обличаш така.
Мислих, че е доста секси.
Секси е. Много е секси,
но не оставя нищо на въображението, нали?
Май да.
Искаш ли да пазаруваме?
Да.
Наистина ли? - Да.
Добре. Отиваме да пазаруваме.
Вземи го.
Благодаря ти.
Късмет с албума.
Добре звучи. - Благодаря ти.
Имаш ли ключ? - Да. В мен е.
Хей, трябва да пееш в някоя песен.
Не мога да пея. Малко свиря на китара...
Ще записваме в четвъртък.
Ще бъде просто. Трябва да дойдеш.
Тате, може ли?
Трябва... Трябва да си помисля.
Какво правиш?
Това не беше хубаво. - Какво? Какво?
Не знам дали е толкова добра, че да свири в песента.
Не искам да я излагам. Ами ако не може да свири?
Ще е лесно. Остави я.
Да?
Скъпа? Хей.
Къде е Вайълет? - Ами тя е... Вайълет?
Виж, чудих се,
дали ще е добре да дойде и да свири на китара
на една от тези песни, които ще записвам в четвъртък?
Но тя свири ужасно.
Не е толкова зле. - Ужасна е.
Мисля, че ще се справи.
Ами, тя... - Да. Ще я докараш ли в 5?
Ами от теб зависи.
Ще ти пратя адреса. - Ще я доведа.
Защо не дойдеш и ти?
Хайде де. - Няма начин.
Хайде. Просто ела. Ще е забавно.
Искам да дойдеш. - Ще си помисля.
Може да дойда.
Благодаря ти. - Добре.
Чао. - Благодаря ти.
Чао.
Беше хубаво, че ви видях заедно с Вайълет днес.
Сигурно ти е мъчно, че не се виждате често. - Да, така е...
Е, защо не се виждате по-често?
Очевидно се нуждае от баща си.
Ти да не си от социалните служби?
Не, не, просто го отбелязвам.
Сигурно ти е тежко да си тръгваш,
като виждаш, колко се нуждае от теб.
Изчезвам. Ще се видим сутринта.
Мамка му.
Дан.
Съжалявам.
Какво искаш от мен? Каква игра играеш?
Какво искаш да кажеш?
Виж, аз просто...
Какво? - Видях, колко е сладка
и ми стана гадно за това, че не си до нея.
Това са тъпотии. Ти ме обвиняваше.
Мислиш, че съм си отишъл тази връзка,
защото съм егоистичен, депресиран задник,
което е така, между другото. - Не. Не мисля,
че си егоистичен, депресиран задник. Мисля, че си оставил проблемите ти
да завладеят живота ти. - О, скъпа.
Тук вече си проличава възрастта ти.
Нямаш си представа, какво се случва между двама човека
след 18 години брак, разбра ли?
А ти щом искаш да се въртиш около някакъв задник
след, като те е предал, това си е твоя работа.
Съжалявам, прав си.
Вложих много време и усилия в тази връзка
и не аз нямаше да си тръгна, ако имаше леки проблеми!
"Леки проблеми"? Напуснах я,
защото имах нервен срив,
а тя се чукаше с друг мъж
и планираше, как да започне нов живот с него,
докато аз се грижех за детето ни.
Нямаш представа за какво говориш.
Нищо не знаеш!
Отива по работа в Европа и...
и взема, че се влюбва в певец.
Бум. Гръмотевици, светкавици.
Фойерверки. Всичко.
И...
уговорката е била да се върнат
и да кажат на партньорите си, че са се влюбили
и да прекарат живота си заедно.
И така, отидох да я взема от летището
и тя ми разказа. Цялата история.
На другия ден тя си опакова багажа,
казахме на Вайълет, какво се е случило.
И какво стана?
Явно се е паникьосал. Качил се е на самолета
и се е върнал при жена си. Изключил си е телефона
и тя повече не го чу. Аз се преместих.
Тя чакаше обаждане, което така и не дойде,
а аз се превърнах в...
Малко пропаднах.
Съжалявам. - Не.
Може би хората в музикалния бранш не стават за патнъори.
Или бащи. - Да, така изглежда.
Без частта за бащите. Ти си добър баща.
Да, сигурно.
Какво е това?
Това? - Да.
Това е сплитер.
Може да слушаш музика с две слушалки.
Хубаво. - Всъщност е
от първата ми среща с Мириъм. - Така ли?
Как така?
Разкарвахме се из града и слушахме нейния CD плеър.
Мисля, че си казахме само около две думи.
Беше на нова година и се оженихме 2 месеца по-късно.
Чудесно е.
Каква музика имаш на телефона си?
Няма да ти покажа музиката си.
Имам много засрамващи песни вътре.
И аз имам. Може да разбереш много за човек по музиката му.
Знам. Точно това ме тревожи.
Ще го направим ли? - Добре.
Да го направим.
Това е добър избор!
О, да.
Гениално. - Гениално.
Перфектно е, нали? - Да, да.
О, забравих...! - Кое?
Трябва да танцуваме!
Какво? - Трябва да танцуваме!
Добре, добре.
Да, трябва... - Къде?
Трябва да танцуваме.
От тук, знам едно място. От тук.
Може да я намериш за малко тъпа,
но е една от любимите ми песни, от един от любимите ми филми.
Готов ли си?
Добра е, нали?
Точно това обичам в музиката.
Кое? - Една от най-баналните сцени
става изпълнена със значение, нали?
Всички тези неща,
изведнъж се превръщат в
тези красиви, изящни перли.
От музиката.
И колкото повече остарявам тези перли...
стават все повече рядко срещани.
Редки ли са?
Да. Трябва доста да отсееш
за да стигнеш до перлите.
Този момент е перла, Грета.
Така е, нали?
Всичко това е перла.
Хей, хора!
Здрасти. - Здрасти, Стийв.
Елате да видите. Приятелят ти е спечелил награда.
Няма начин. - Няма да повярвате.
Направил е нещо с лицето си.
Много ви благодаря.
Доста съм развълнуван. Това е невероятно.
Това само доказва, че човек наистина може да успее,
ако следва мечтите си.
Репетирал съм тази реч с бутилка от шампоан
под душа през целия си живот.
Боже, благодаря ви. - Хубава брада, загубеняко.
Какви мечти? Никога не сме имали тези мечти.
Не помня тези мечти. - От къде знаеш?
Защото го познавам.
Може би са били личните му мечти.
Просто не ти е казал за тях.
С кого съм живяла тези 5 години?
Скъпа, живяла си с рок звезда.
Само, че не го е знаел.
Няма значение, но сега го знае
и трябва да ти кажа, че хората се влюбват в това.
Влюбват се в музиката, влюбват се в прожекторите,
влюбват се в пътя, в мацките и във всичко останало.
И колкото и да се опитва,
никога няма да направи жена щастлива.
Добре. Ще се видим сутринта.
Изглежда тъпо!
Защо би го направил? - Не знам.
Защо някой би го направил? Ще ти кажа защо.
Иска да изглежда, като човек на който не му пука... "Пуснах си брада.
Бях толкова зает с музиката си,
че не разбрах, кога ми е пораснала брада."
Ще прозвуча тъпо.
Обичах го, като тъпачка.
Не звучи тъпо. Мисля, че звучи, като феноменална песен.
Така ли? - Да, звучи, като песен.
Дори мисля, че сега трябва да я напишеш.
Сега ли? - Напиши я.
Напиши я, напиши я. - Добре, добре.
В зоната си.
Кажи "аз съм в зоната." - Аз съм в зоната.
Не го казвай, като англичанка
кажи го все едно си от Ню Йорк. - Майната ти!
Кажи "аз съм в шибаната зона."
Аз съм в шибаната зона. - Аз съм в шибаната зона.
Ще напиша песен, не ми пука.
Ще напиша песен.
Всъщност, млъкни. - Добре, млъквам...
Набирам го.
Добре, започваме.
Хей, аз съм Дейв Кол.
Вероятно съм зает да правя нещо велико, така че ми оставете съобщение
и ако някога намеря време ще ви отговоря.
Още един опит?
Всички, това е Мириъм.
Това е Грета.
Това е дъщеря ми, Вайълет. - Приятно ми е да се запознаем.
Хайде, скъпа.
Мириъм, благодаря ти. Благодаря ти.
Не е много високо, нали?
Добре е за бас. Точно така.
Никой не трябва да свири на бас, освен ако не е толкова високо.
Да настроя ли усилвателя ти или е добре?
Не, не, не! Чакай, чакай, чакай...
Рейчъл, във височините или... да, във височините
влизай малко по-полека.
Дебел Джими, хайде де. - Какво има?
Полицията няма да те хване тук горе.
Да чуем този бас, братко.
Разбрах те, брато, разбрах те. - Хайде, човече.
Извини ме за минута. Ти можеш ли да си басист?
Ти пък беше извън ритъм.
Четох в интернет, че си бил басист.
Мислих си, че щом Вайълет е на китарата
в тази песен може да направим нещо семейно.
Аз съм продуцент, не басист, скъпа.
Да, такъв си... Трябва да го направиш.
Трябва да го направиш...
Добре, добре.
Влез, когато искаш, разбра ли? Може да изчакаш.
И го дръж по-опростено.
Добре. - Ще си страхотна.
Дори не знам дали ще свиря. - Както и да е.
Направи го, само ако искаш, разбра ли?
Не си мисли, че
трябва да се престараваш
или да доказваш нещо. Тези хора са сериозни музиканти.
Хора, може ли да направим една почивка?
Добре, пет минути почивка. Пет, не десет.
Хей. Имам участие в Ню Йорк.
Чух съобщението ти. Трябва да те видя.
Обади ми се. Моля, обади ми се.
Спрете шибаната музика! - Дай ни 5 минути!
Обаждам се на ченгетата! - Няма да им се обаждаш!
Боже мой! О, Вайълет!
Сега пък полицията! Хайде, да тръгваме.
Здрасти. - Поздравления.
Благодаря. Трябва да вдигнем тост.
За албума ти? - За нашия албум.
Наистина ли? - Не се вълнувай толкова.
Просто опитвам, как е. - Добре.
С това ли ще вдигаме тост?
Боже, как го пият това?
Ще изиграем една игра, разбрахте ли?
Ще ви пусна песен, на която е невъзможно да не танцуваш.
Предизвиквам ви да не танцувате.
Добро е. Добро е!
Знаеш, че го искаш. Знаеш го!
Знаеш, че го искаш. Няма ли да го покажеш?
Знаеш, че искаш. Така е, така е.
Ето го! Ето го!
Ще се видим.
Ще ги закарам вкъщи.
Добре. - Лека вечер.
Лека нощ.
Чао. - Благодаря за всичко.
Не, аз ти благодаря.
Ще се видим. - Чао!
Лека нощ, Грета.
Ще бъде страхотно.
Е, как беше турнето?
Турнето беше страхотно, изтощително,
вдъхновяващо. - Преоткри ли себе си?
Не знам.
Поне си намерил брадата си. Погледни я.
Да. Набола е.
Голяма е. - Да.
Мим с теб ли беше? На турнето?
Директно към въпроса, така ли?
Вие...
най-щастливата двойка ли сте? Или... скъсахте след месец
и тя се върна в Ню Йорк с автобус?
Беше с влака... всъщност.
Извинявай. Държа се, като кучка.
Не, ти имаш право.
Е, ти с какво се занимаваш?
Боже...
Страхотно е, Грета.
Наистина ли? - Напълно.
Този звук и... градът.
Това ли е? Без наслагване? Нищо?
Не, не, както го чуваш, това е.
Боже, страхотно е.
Наистина ли ти предложиха сделка? - Не... ами не знам.
Първо трябва да го пусне на партнъора си и ще видим.
Не мога да повярвам, какво е направил с песните ти.
Знам. Страхотен е.
Трябва да поработите заедно. - Не, прекалено е късно.
Вече записахме албума в ЛА.
Записвах в различни студиа, докато пътувах.
И как се казва албума? - "По пътя."
Нещо като Керуак.
Да. Да, така е.
Всъщност е ужасно име за албум.
Не, аз...
Просто за него свърши работа. - Не. Зле е.
Това е... - Знам, че мислиш, че е тъпо.
Не, аз...
знаеш... - Искаш ли да го чуеш?
Ще се радвам да го чуя. - Добре.
Добре... Какво мислиш?
Мисля, че трябва да го чуя пак.
Не. не, искам... Искам първоначалната ти реакция.
Първоначалната ми реакция? - Да.
Добре...
Аз... мисля, че някъде по пътя си изгубил песните си.
Разбираш ли? Да вземем например "Изгубени звезди."
Написах я... като балада, а... не знам,
звучи, като някоя поп песен.
Да, но исках да стане хит.
Защо? - "Защо?" Какъв е този въпрос?
Ти я написа. Ти имаш правата над нея.
Това е важно за теб. - Да, но мисля, че
не трябваше да променяш песента, нали? Тя е...
деликатна. Аз наистина... просто...
мисля, че трябва да я преработиш.
Но всички я харесват, когато я свирим. Невероятно е.
Трябва да го видиш на живо.
Реакциите към нея, енергията в залата се променя.
Защо се тревожиш толкова за мнението на хората?
Това... това е нашата песен.
Така е, но музиката не е ли за това?
Да я споделяш с хората. - Не, не тази песен, Дейв.
Добре, ами кой ще я преработи?
Мим. Може би трябва да се обадиш на Мим.
Наистина ли? Ясно е вече, че това не е заради албума.
Мислиш ли?
Недей. Нека да не ставаме, като някоя
музикална двойка, разбра ли?
Да спорим за албумите си.
Забавното е, че бих хвърлил албума в океана,
само за да можем да продължим този разговор.
За това искам да говорим. Разбра ли?
Ако можех да кажа или да направя нещо,
което да върне времето, бих...
Само ми кажи, какво. Помогни ми.
Наистина ли?
Би ли го хвърлил в океана?
Ами... искаш ли?
Не.
Не, аз просто мисля...
че всичко се промени.
И просто ми е трудно да се приспособя.
Знам. Има смисъл.
Но трябва да намерим начин да...
го преодолеем заедно.
Кога го разбра?
Когато ми пя на гласовата поща.
Разбрах, че никой на този свят не би могъл
да направи нещо подобно и това ме уби.
Съсипа ме. Ти...
ме спечели обратно.
Не исках да те печеля обратно, исках да ти кажа да се разкараш.
И така и стана,
а сега ми идваш тук...
и пак подхвана тази тема и всъщност мисля...
че трябва да си вървя. Вземи това.
Тръгвам, понеже ми дойде в повече.
Разбрах. Просто...
си помисли. Не бързам.
На пейката ли ще си стоиш? - Да, ще живея на пейката.
Ела на "Gramercy".
В събота. Моля те.
Искам да чуеш песента. Искам да видиш...
как всички се влюбват в това, което си създала.
Моля те, не я пей по този начин.
Добре.
Погледни се. Ето това вече дъщеря ми.
Няма начин. - Ето го.
Това ли е? - Да.
Ето те и теб. - Да.
Звучиш прекрасно. Чуй се само.
Може ли да го задържа? Да го покажа на приятелите ми?
Разбира се. За това ти го давам, скъпа.
Чуй се. Забавно е. - Защо да е забавно?
Нямах си и представа, че имаш такъв талант.
Просто не знаех.
Ти наистина... наистина си китаристка.
Имаш... голям талант. Сериозен съм.
Да не искаш да създам група или...?
Да. Да създадем някоя група.
"Да създадем някоя група"? - Да. Защо не?
Ще те записвам. Ще те продуцирам.
Идеята ми харесва.
Така ли? - Да.
Да не се мотивира?
Ще е семеен бизнес. Като "Jackson Five".
Така е. - Или като "The Mulligan Three".
Ще влезеш ли? - Не. Трябва да тръгвам...
Ще пусна записа на Сол и ще разберем дали ще има сделка.
Късмет. След това ми се обади.
Обичам те.
Знам, че е така.
Хайде де. Да. Толкова си хубава.
Чао.
Благодаря ви, че дойдохте.
Това е страхотно. Имаш страхотен албум.
И... явно съм го пропуснал преди, но не искам да го пропускам отново.
Радваме се, че ти харесва.
Пуснах някои връзки в ЛА
и мисля, че можем да поместим първата песен
в някой... филм, подходящ филм.
Има и много нови сериали.
Ние не се интересуваме от това.
Е, ами тогава... от какво се интересувате? Какво правим тук?
Ами, мисля,че Дан трябва да си върне работата.
Да, разбира се. Да вземе моя офис. Не ми пука.
Добре и още...
искам да разбера, как става цялата работа?
Пускаме албума, продаваме го за...?
Да кажем, че албумът струва 10 долара.
Артистът получава долар от това.
Същото е и при издаването... на книги, получаваш долар.
Просто се замислих за това
и не мога да разбера
албума няма връзка с вас,
понеже ние го направихме. - Да.
А дистрибуцията няма да е по магазините,
а в интернет и рекламата ще е от уста на уста?
Та се зачудих,
за какво взимате 9 от 10-те ми долара?
Грета, ти си умно момиче
и определено си голям артист,
имаш и невероятен проект.
И с правилния екип, който да е зад теб и да те насочва
в правилната посока и да наеме продуцент за някои песни,
може да имаш хит и една много дълга кариера,
но това си зависи изцяло от теб.
О, побърка ги. Направо го закова.
Знам. Интересно е, че когато не ти пука
винаги печелиш.
Да, при мен никога не е ставало.
Мисля, че стана много добре. - Да.
Ще получиш добра сделка.
Този задник ще ти даде сделка, скъпа.
Може да иска да направиш компромиси, но...
Никога. - Разбира се.
Хей, трябва да направим и други такива.
Как така? - Ами, например...
"Серии в Европа."
Харесва ми. - "Записи в Париж." "Сесии в Прага."
"Берлински... записи."
Да. - Да минем през цяла Европа.
Ще вземем цялата група.
Рейчъл, Малкълм, Стийв.
Е... - Е...
Предполагам, че скоро ще се видим.
Благодаря ти.
Много ви благодаря.
Благодаря ви.
Смяна на китарата. Добре!
Следващата песен ми беше дадена
от прекрасна певица и прекрасна жена.
Това е специална песен. Ще я изсвирим с нейния аранжимент.
Ако тя е тук, в което не съм сигурен
бих я помолил да излезе и да се присъедини.
Там има китара, така че ако си тук, моля те...
присъедини се. Това е специална песен...
Искам да усетите песента.
Хей. - Хей.
Къде отиваш? - Вкъщи.
Какво става? - Ами...
Не искам компанията ти да ми издава албума.
Добре.
Добре? Наистина ли? - Ами...
Помислих, че ще си разстроен.
Не. Албумът си е твой.
Е, тогава, какво ще правиш с него?
Ето го. - Да.
Целият албум за долар.
Долар за книга. Всичко.
Веднъж пуснем ли го,
няма връщане назад. - Да.
Сигурна ли си, че го искаш? - Да.
Поне да е за 2 долара? - Такъв си капиталист.
Пускаме го за долар и ще разделим парите поравно
Малкълм и Рейчъл и... всички. Хайде.
Натисна ли това съм във война с целия бизнес.
Вълнуващо е.
Добре. - Какво правиш?
Викам подкрепление.
Какво?
Погледни това. Казах на Трабългъм да туитне за албума.
Колко последователя има?
Очевидно целия свят.
Всеки жив човек му е последовател.
Г-н Мълиган.
Добро утро. - Добро утро.
Има интересни новини в интернет.
По дяволите. - Не знаеш ли за това?
Не. Колко е продала?
10,000. Само днес.
Трабългъм е туитнал за това. - Човече, ако Трабългъм и е помогнал
това е, защото я харесва, ясно?
Те са артисти. Страхотни са...
Наистина ли не знаеш за това? - Нищо не знам. Забавно е.
Наистина ли? - Забавно е, човече.
Ама и ти ги подбираш едни, брато.
Обаче е добро. Добро е.
Така е. Епично е. - Да.
Разчисти си килера.
Ще се видим по-късно.