Nej, nu vill jag inte gunga mer - varken på land eller vatten
Vi är snart hemma.
Tänk om det vore mitt ök det här.
-Är vi inte framme snart? -Det är ett litet stycke kvar ännu.
Du frågade inte mig, innan du tog ett ställe så långt borta.
-Är stenarna varma? -Ja, lite.
Vi fortsätter. De kanske gör oss illa, om de ser oss.
Anders påstår att vildarna här omkring inte är så illasinnade av sig.
Du kunde ju inte gå med, Kristina, så jag var tvungen att bestämma ensam.
-Jag har valt det bästa i Nord-Amerika. -Det är en evinnerlig väg dit bara.
Till ett sånt ställe kan ingen väg i världen vara för lång.
Tro inte att jag står ut med med allt vad du gör.
-Lita på mig du, Kristina. -Du frågar aldrig någon till råds.
Nog brukar jag väl fråga dig till råds ibland. Gör jag inte det?
Nån gång kanhända. Men du gör alltid som du själv vill.
Här är lättbruten mark i alla fall.
Det är ett grant ställe du har hittat, Karl Oskar.
Ser du, där borta? Där ser du ""shantyt"" där uppe.
Det är bara ett litet ""shanty"".
Men det ska skyla oss tills vi får huset färdigt i alla fall.
Vi får börja som backstugesittare-
-fast vi har mer jord än nån storbonde där hemma. Och bättre jord med.
Här ska du se, Kristina.
Har du sett? Lika djupt överallt. Här ska växa gott bröd.
-Karl Oskar. -Ja.
Vi måste köpa en ko så vi kan mjölka till vintern.
Jag skulle ha sagt det förr... Vi har inget att köpa ko för.
Har vi inget? Är vi så illa ute?
Allting har varit så okristligt dyrt. lnte har jag köpt något onödigt heller.
En ko är väl lika nödigt som något annat?
lnte lika nödigt som huset här.
Men hela vintern... Tror du barnen klarar sig till våren utan mjölk?
Finns det inte nån råd, tror du?
Hur ska vi kunna köpa utan pengar?
-Är det vintern som kommer, tror du? -Så brådstörtat kan den väl inte komma.
Hinner ni få huset färdigt?
Nästa gång ska jag bygga större. Då ska jag skräda timret på båda sidorna.
Nu får ni titta, nu får ni titta! Ett, två, tre - nu!
Vad i all sin dar...! Har ni hittat en vildko på vägen?
Vi tänkte ni kunde låna Lady över vintern. Vi behöver bara en ko.
Kräket är gammalt förstås. Men fet är hon, och mjölkar gör hon.
-Nu sitter hon fast. -Har du fastnat?
Det är ditt fel, Karl Oskar.
Du har huggit till för trångt för ett vuxet kvinnfolk.
Du borde veta att fruntimmer är bredare över ändan än manfolk.
Gud har skapt oss för att ligga stadigt-
-medan vi lyder Hans bud och uppfyller jorden.
Ulrika kan koka gröt. En sån kvinna skulle man ha.
-Du har ju redan ett fruntimmer. -Äsch. lndianskan kokar bara svinmat.
Hon duger att rasta sig på.
Hon är litet småvuxen där nere, men alla indiantöser är småväxta.
Ja, det skålar vi för. Skål!
Det är starkt och gott det amerikanska brännvinet, men det ser ut som kopiss.
Kom och hjälp mig här.
-Kan nu tiga om en sak, Arvid? -Jag tiger alltid, det vet du.
-Jag smiter härifrån, så fort jag kan. -Ska du lämna bror din?
Karl Oskar rår inte över mig. Jag ska fara och gräva guld.
-Det har du inte sagt nånting om. -Sånt måste hållas hemligt.
Men jag hade inte tänkt åka ensam, så jag skulle vilja att du följde med.
Vill du det?
-Det ligger väl ingen ocean emellan? -Nej. Kom.
Hejsan spelmän ni spelar bra filar på som jergera
Och käken på Gusten den tuggar i takt Janne han klämmer med stök och makt
Jaktspel på utran du spelar mest kan du så gnägg som en stallkåt häst
Lena, du svävar som en fågel i skyn ditt ben är inte av bly
Blir det trångt av flickor i kammaren blogen flyter i kroppen som en hammare
Kjolen fladdrar så granner och fin till Jannes klaver och Gustens kvid
Nu ses en dager så dallrande blå sola på lyset bakom bergena gå
Rosa och lila hänger nattliga skyn utöver Finnbäcksbyn
Bara vi får vägen i ordning, känns det inte så långt.
Är det nån som ångrar på sin utvandring?
Skulle jag ångra att jag flyttade till ett land som håller en som människa?
Nej, förr så fick de göra korvmat av mig.
Därhemma tror de att Sverige är hela världen. Därför är de så självgoda.
Det djävlanästet!
Gick man ut och släppte en morgonfis-
-så bar folk runt den tills den genljöd i hela häradet.
Det var så utsett att vi skulle flytta hit.
Vi ska varken hysa ånger eller fruktan.
Jag ångrar att jag inte flyttade hit för sex år sen.
lngen kan flytta mig härifrån, så sant som jag sitter på den här huggkubben.
-Kristina? -Vad är det, Kristina?
Förlåt mig, förlåt mig är ni snälla.
Sätta sig och lipa.
Jag rår inte för det. Det är snart över.
Du ska se att vårt bygge härnäst...
Vårt nästa bygge här hemma vid Ki-Chi-Saga - det!
Karl Oskar föraktar indianerna.
Men de är kloka nog att inte gå och flåhacka i jorden.
Du, Robert... Det där med guldet. Var ligger det nånstans?
-l Kalifornien. -Jag menar, vet du stället precis?
Nej, inte precis, men vi får leta - fråga oss fram.
Ligger det utspritt eller på ett ställe?
Det ligger utspritt.
-Undrar vad Danjel ska säga. -Rår du inte dig själv?
Jo, men han har ju betalt frakten för mig.
När vi återvänder kan du betala igen så att han kan resa så länge han lever.
Ut härifrån! Ut!
Karl Oskar! Karl Oskar!
Herregud, det var ett gruvligt tillbud.
Oj!
-Är det inte nåt illa? -Det är ingenting. Det går nog över.
-Men du har ont. -Det går snart över.
Det är dags för mig.
-Tror du det? -Det kan inte vara nåt annat.
-Är det inte för tidigt? -1 4 dagar. Jag bestämmer inte själv!
-Vi måste be om hjälp. -Gå till Ulrika.
Jag bad henne henne vid flytten...
Ulrika...
Såja, Kristina lilla.
Hjälp mig.
-Ska mor dö, far? -Det är ingen fara, Johan.
Det är inget farligt, mor blir snart bra igen.
Jag kan se huvudet!
Ta ett stadigt tag i henne, Karl Oskar!
Håll om mig!
Det är ett manfolk. Han är lik far sin mellan benen.
Ge mig ullsaxen, Karl Oskar.
Han är gjord i Sverige.
Och vi ska be Herren Gud bevara honom-
-så att han inte får nåt framtida men utav det.
Han ska bli en riktig amerikanare.
Här, Karl Oskar. Det är en redig bit.
Ska du visa mor?
Nu ska du ta barnsängssupen, Kristina.
Jag döper dig Nils Oskar Danjel-
-i Faderns och Sonens...
...och den Helige Andes namn. Amen.
Låtom oss bedja.
Karl Oskar! Jag har skjutit en indian!
-Vad pratar du? Du ljuger. -Nej!
Jag tror att han ramlade. Han sköt först.
Har du skjutit en indian, har du gjort oss alla olyckliga! Var?
-Nedanför den stora klippan. -Kom med och visa mig.
Där!
-Sköt han på dig med pilar, eller? -Ja, han sköt flera pilar.
Han har suttit död i flera veckor. Han sköt inga pilar.
Det är sanning, Karl Oskar. Jag svär!
Det måste ha varit en annan indian i ett annat träd. Jag hörde pilarna.
Du hör ju illa på ena örat. Jag vet vad det här betyder.
Så länge marken är tjälad kan indianerna inte begrava sina döda.
-Men jag svär! -Du har ju ljugit. Ta tillbaka!
-Jag tar inte tillbaka ett ord. -Tror du på dina egna lögner?
Det blir så att ingen tror dig, till sist.
Du bestämmer inte över mig. Du är inte min förmyndare.
Jag är din äldre bror.
Ja... Det var det sista. Sen får vi vara utan bröd.
Tror du inte vi får låna en säck mjöl av morbror Danjel?
Vi är skyldiga för hypoteket ännu, men det blir väl enda utvägen.
-Snart blir ni en mun mindre. -Va?
Jag ger mig av. Jag far till guldfälten i Kalifornien.
-Vad ska du göra där borta? -Gräva guld, förstås.
-Gräva guld! -Arvid följer också med.
Det kan du inte. Det får du inte!
Här i Amerika rår människorna sig själva. Vi gjorde upp det i höstas.
Först arbetar vi på ångbåten till St. Louis, sen går vi landvägen.
Du klarar dig inte ensam. Du är bara 18 år.
Du var bara 1 4 när du gick hemifrån.
Det var ju hemma. Det var skillnad.
Du gick vart du ville när du var 1 4 år. Får inte jag göra det när jag är 18?
Du kan inte hindra mig. Så fort isen bryter upp så ger vi oss i väg.
-lnte ska du ge mig dina sista dollar. -Du kan behöva dem.
lfall du inte hittar så mycket guld som du tror.
Tala engelska Här är ert mjöl, mr Nelson.
Det räcker tyvärr inte. Jag måste ha 20 cent.
Har ni inte det? Då är jag ledsen...
Lönnsirap... All right?
Ja, det blir bra.
-Brev till mig? -Tyvärr, inget brev.
-Har Samuel Nöjd friat till dig? -Ja, det är sant. Nöjd har friat.
Han också. Och du gav honom besked.
Han fick samma besked som Månsson och mr Abbott.
Undrar vem som ska bli din make.
Själv undrar jag inget, Kristina.
Jag flyttar från Danjel till Stillwater. Det har skett ett underverk.
Jag ska döpas till baptist, och det är min blivande make som ska döpa mig.
Vad i alla tider...?!
Jag ska gifta mig med pastor Jackson i Stillwater. Det är ett Guds underverk!
o Ah Kristina, jag kan inte förklara det! Jag kan inte säga mer.
Kära rara Ulrika. Du gör mig häpen. Det är inte likt dig att vara ledsen.
Jag är inte ledsen, jag är glad!
-Bättre make kunde du inte ha fått. -Det är ett underverk!
Vänd dig om och blunda tills jag säger till. Blunda!
Nu kan du glo.
Nä...!
-Du måste också prova den, Kristina. -Nej, nej!
Du är finare än den värsta herrskapsfröken.
Talar engelska Här är det, mr Nelson. 15 cent.
-Det kostar 15 cent. -Vad menar...?
Det fattas 15 cent på portot på brevet.
15...?
-Har ni inga kontanter? -Nej, inga kontanter...i dag.
Kan ni återkomma?
Jag är ledsen.
-Annan day? -På måndag? Kom tillbaka på måndag.
Jag måste behålla det, mr Nelson.
Tack så mycket.
Adjö.
Sträck ut din starkhets hand och flytta mig tillbaka till Sverige!
Jag trodde att du sov, Karl Oskar.
Nånting väckte mig.
-Hur är det fatt, Kristina? -Det är ingenting med mig.
Sov du, bara.
-Varför ligger du vaken? -Det är inget.
Det är så dumt och barnsligt.
Du längtar, va? Du längtar, Kristina.
Kämpar du med nåt, ska vi hjälpas åt. De godaste vänner ska väl hjälpas åt.
Om du vill att Gud ska flytta dig tillbaka-
-så sträcker jag ut min arm och håller dig kvar här hos mig.
Vet du det, Karl Oskar?
Det är inget mer att säga.
Det var en barnslig tanke som kom över mig när jag skulle be aftonbön.
Kristina gråter
Karl Oskar... Längtar du aldrig efter de gamla?
Det kan väl hända ibland.
Jag rår inte för det!
Söta du... Vänta, jag ska hämta nånting åt dig.
Annas gamla känga.
Den hjälper mig att komma ihåg. Om jag längtar nån gång lite grann.
Den kanske kan hjälpa dig också.
En dag så kommer våra barn att tacka oss för att vi flyttade till Amerika.
-Du gissar det? Du tror det? -Jag känner det. Jag vet det.
Det kan hända. Sånt kan man aldrig veta.
Du, Kristina. Kommer du ihåg när vi flyttade hit?
Då sa du att det nästan var lika grant som hemma i Duvemåla.
Jag har grunnat på ifall vi inte skulle ta och döpa vårt nya hem till Duvemåla.
Vad säger du om det? Eller Nya Duvemåla.
Kan du tänka att jag...
Duvemåla?
Då bor vi inte längre vid Ki-Chi-Saga.
Vi bor i Duvemåla.
-Så underligt det låter, Karl Oskar. -Ska vi säga det, då?
Vet du vad det är för dag i morgon? Det är en stor minnesdag i morgon.
Det är den 1 4 april. Det är ett år sen på dagen-
-sen vi steg på skeppet i Karlshamn.
l morgon sätter jag plogen i Amerikas jord för första gången.
Hammarslag i fjärran
Du är svensk, förmodar jag?
-Petrus Olausson, Alfta socken. -Karl Oskar Nilsson, Ljuder i Småland.
Jag tänkte slå mig ner här vid sjön. Vi är grannar nu.
l Sverige fick jag böta 200 daler för att jag läst ur Bibeln i mitt eget hus.
Sverige är fördärvat av den orättfärdiga överheten.
Var kväll så tackar jag i min aftonbön Herren Gud för mitt nya hemland.
Jag är glad att få så nära grannar. Jag trodde ingen ville bo så långt borta.
Ni blir inte ensamma länge till. Efter mig kommer två familjer till.
-Där hör du, Kristina. -Sen kan vi börja en församling.
-En kyrkoförsamling? -Ja, vi bygger en kyrka.
Ett litet Guds tempel.
Ett Guds hus av simpelt timmerträ, förstås.
Jag har ju först fähuset att tänka på.
Sen hade jag tänk resa ett nytt framhus.
Vi kan inte sträva i lekamligheten och glömma evigheten.
Bygga fähus är ingen undskyllan för oss att uppskjuta bygget av Guds hus.
Hade jag haft dragare, hade jag haft 30 tunnland nu.
Jag har en oxe. Skaffar du en så kan vi hjälpas åt.
-Är du ensam karl? -Min yngre bror gick till Kalifornien.
lngen vet om han är i livet i denna stund.
Här ska jag resa mitt nya framhus.
Du har tagit till vidlyftigt.
Köket ska ligga i denna änden och kammaren i bortre änden.
Här blir väggen.
Sanna mina ord, Nelson. Du kan inte resa det så stort.
Glo hit, Olausson. Det här kommer från Sverige, det är hemifrån.
-Ett äpplaträd. -Det ska bli en astrakanapel.
På bruten engelska I want a planta... Blomma.
-""Blomma""? -Ja, blomma.
""Blomma""?
Ah!
I want a blomma.
-Seeds? -Nej.
-Frö... -Nu förstår jag. Jag ska hämta.
Det är såna här ni vill ha, mrs Nelson.
Vill ni ha fem stycken? Varsågod.
-Blomma. -Flowers, mrs Nelson.
Flowers.
-Flowers. -Blomma.
Vad fina de är.
-Manfolken här är hövliga. -Ja, här värdesätter de kvinnfolken.
l Sverige nyttjar manfolken kvinnan som piga på dan och som madrass på natten-
-och dessemellan är hon skit värd.
Vi stod stilla en stund framför en apparat-
-och som ett trolleri så stod vi uppmålade där på tjockt papper.
Det är lika grant som en tavla.
Henry och jag har stått där likadant under ett helt år.
Ska du ha lite mer?
-Du har fått en god och vänlig make. -Henry är snäll.
Hur begrep ni varann innan du språkade engelska?
Vi pekade och gjorde tecken till varann och gjorde rörelser med händerna.
-Ursäkta mig. -Satte du tuggan i halsen?
Nej, det är prästen som är på väg.
lnte Henry - prästen som jag ska sätta till världen. Därför spydde jag.
-Jag är gravid, förstår du. -Ulrika!
När jag gifte mig hade jag inte haft ett manfolk på fyra år-
-så det kändes gott att bruka kroppen till den gärning den är skapad för.
Och det i ett förbund välsignat av Gud.
Fast Jackson stoppade in den för fort i början, det var felet.
Nu ska du sova gott, Kristina. Du har en lång färd i morgon. God natt.
Det knackar
-Fråga vem det är innan du öppnar? -Vem är det?
Får jag komma in i ert skyle, gott folk?
-Är han svensk? -Ja. Tack och lov.
-Han har råkat ur för elakt väder. -Ja, det var ett fruktansvärt väder.
-Var kommer han ifrån? -S:t Paul. Jag har gått till fots.
Jag är alldeles slut.
Sitt så får han torka.
Vad skönt det är att komma in i värmen ett tag.
-Han blöder ju! Är han slagen? -Det är myggen, de bet elakt.
Vi heter Nilsson. Karl Oskar Nilsson, Ljuder socken.
Erland Törner heter jag, från Väderstad socken i Östergötland.
Jaså, Östergötland. Jaha...
Har han kommit hit för att ta upp land, kan tänka?
Nej, jag är präst i svenska kyrkan.
-Är han präst? -Ja.
Jag kommer okänd till er, landsmän.
Jag har en flyttningsattest som intygar...
Vi har inte betvivlat pastorn ett ögonblick.
Vill pastorn ha torra kläder? Karl Oskar har säkert nånting som...
Det är nästan att vanhelga kyrkan att klä ut en präst på det sättet.
Det är ju lite rymligt, men det är varmt och gott.
Vill pastorn hålla tillgodo, så är det vad vi har.
Får man fråga... Varför är pastorn kommen hit till Amerika?
-För de utflyttades skull. -För våran skull? Vem betalar honom?
lngen, men goda människor föder och hyser mig-
-som nu i natt här. Och som ni tar hand om mig-
-så kommer jag att vårda mig om mina landsmäns själar.
Skulle pastorn kunna tänka sig att bereda oss för den Heliga Skrift?
På tre år har vi inte kunnat skrifta oss.
Kristina nynnar glatt
Oj! Oj, oj, oj!
Psalmsång Därutav kan jag väl hämta
Att man skall med synd ej skämta
Dagens text har jag valt från Apostlagärningarna, 1 7:e kapitlet.
Barngråt ""Haver gjort allt människosläktet av ett blod till att bo på hela jorden""-
-""och satt dem före beskärda tider""-
-""och skickat huru vitt och långt de bo skola.""
Förlåt mig, pastorn.
Gud har bestämt hur vitt och långt människor ska färdas och flykta.
Och jag talar till er svenska kvinnor och män-
-som har färdats över en tredjedel av jordens yta-
-från världsdel till världsdel.
Jag fattig, syndig människa...
...som med synd född...
...jämväl sedan i alla mina livsdagar...
Jesus Kristus, vilkens lekamen du anammar-
-bevare dig till evinnerligt liv. Amen.
Jesus Kristus, vilkens lekamen du anammar-
-bevare dig till evinnerligt liv. Amen.
Jesus Kristus, vilkens blod du anammar-
-bevare dig till evinnerligt liv. Amen.
Jesus Kristus, vilkens blod du anammar-
-bevare dig till evinnerligt liv. Amen.
Skåden, skåden
Nu här alle huru Jesus...
Ni menar Ulrika. Vi två är de bästa vänner.
Men arma kvinna, din vän är ju gift med baptistprästen i Stillwater!
-Hon är omdöpt! -Det vet jag. Det är hennes ensak.
Då ska du veta detta: vi får inget samröre hava med villoandar.
Släpp icke in kvinnan i ditt hus, öppna icke din dörr för henne.
Med mrs Jackson släpper du in själa- fienden. Av kärlek vill vi varsko dig.
Farbror Petrus. Vet han...
Vet han att han talar om den bästa vän jag har i Amerika?
-Vänskapen förblindar. -Villoandarna klär ut sig till vänner.
Du känner icke igen själafienden i denna mrs Jackson.
-Kommer ni och talar illa om Ulrika?! -Arma barn, vad säger hon!
Stilla dig. - Rätta din hustru, Nelson. Hjälp oss att tala henne till sans.
Det här är befängt. Du har ingenting med Kristina att göra.
Hon öppnar dörren för vem hon vill. Du ska inte ge befallningar i mitt hus!
Jag behöver ingen förmyndare, och inte min hustru heller. Nu är det sagt!
Nelson, kära närbo. Du måste förstå oss...
Du kommer hit och vill skilja Ulrika och mig åt.
Du baktalar henne och skyller henne för ondskans gärningar.
Du har glömt det åttonde budet, så kristen du är. Skämmas borde du!
-Kom, Petrus. Vi kommer för sent. -Kära Kristina...
Vi kom hit i dag av kristlig kärlek, och du bemöter oss med skymford-
-men jag förlåter dig. Jag tillräknar dig icke. Villoandar talar ur din mun.
Kristna människor måste undvika detta hus tills det har blivit rengjort.
Ut! Ut härifrån! Ut, om här är för lortigt.
""Rengjort"", sa du. ""Tills det blir rengjort."" Det ska jag aldrig glömma.
l det här territoriet är det 19 karlar på 20-
-som får ligga i stutabåset och gnälla tills det växer vitmossa på målstaken.
Annars får du väl göra som Samuel Nöjd - ta en av de bruna till dig.
Jag skulle då aldrig kunna ha sängalag med en indianska.
Du skulle nog krypa dit om det knep.
Det är nog inget fel på dosan, även om de är småväxta.
Om vi skrev en skrivelse till Sveriges regering-
-så kunde de skicka hit en skeppslast anständiga, rekorderliga fruntimmer.
Och så skulle vi då lova skriftligen-
-att vi skulle ta mödomen på varendaste en redan första dan de kom.
Och så skulle vi... Eller andra natten, senast.
Var det då nån som hade mödomen kvar vid solens uppgång-
-så skulle hon få ett skadestånd på 1 000 daler.
Den som hade ett eget ök. Då kunde jag bärga dubbelt upp.
Det är bäst att du går av.
Stampa redigt!
Nej. Nej!
Flytta på dig!
Gå, din satan!
Vi är snart hemma, Johan. Ta om dig rocken redigt.
Såja.
Johan? Johan lille?
Johan!
Såja, Johan. Såja. Jag är snart tillbaka.
Robert! Nämen, är du tillbaka!
Du kände igen mig fortare än Karl Oskar.
Han låg ju i vaggan när jag for.
Och här är en till. Det är Ulrika. Oj, oj, oj!
-Du är hungrig, va? -Jag är mest törstig.
Jag förkylde mig lite grann på ångbåten.
-Var har du Arvid? Är han inte med dig? -Nej, Arvid är inte med.
-Var är han nu, då? -Han är kvar. Han stannade efter.
Du måste äta. Du måste äta upp det. Du är ju bara skinn och ben.
Har du ont i ditt öra än?
Ja, det spökar och larmar där inne.
Du skulle bara höra vad det berättar för mig om nätterna.
Den vaggan skulle man haft med sig på guldfälten.
Guldet, det behandlas som spädbarn.
Man vaggar det fram och tillbaka tills jord och bråte sållas ur-
-och så ligger det kvar och glänser på botten.
Var hittade ni guldet?
Det var överallt.
De besynnerligaste ställen ibland. Det var en i vaskningslaget.
En kväll så fick han sån magvärk att han låg framstupa och skrek.
Nästa morgon var han död.
Då var det en som tog en kniv och sprättade upp buken-
-och därinne glittrade det och glänste som av guld.
Han hade varit nugget-tjuv. Han hade svalt några nypor då och då.
Han trodde förstås att det skulle komma ut den naturliga vägen.
Han hade svalt guld för 4 000 dollar.
-Så kan man hitta guld i Kalifornien. -Vad hiskeligt!
Vad förskräckliga ting du har upplevt, Robert.
Hörde du, Karl Oskar?
Robert, har du verkligen hittat guld i Kalifornien?
-Jag är nöjd. -Är det sanning? Jag menar...
Jag har haft min sista husbonde. Jag har så det räcker åt oss alla.
Sluta ljuga för oss.
Jag orkar inte lyssna mer, det är en pina.
-Du är misstrogen mot mig, Karl Oskar? -Du vet att du inte har nåt guld.
lngen anklagar dig att du kom tillbaka utan. Vi är glada att du blev vid liv.
Du tror jag ljuger.
Ta det där. Det gäller lika för guld.
Jag tog ut lite fickpengar från banken.
Behåll det. Det är en skänk.
...400, 450, 500, 550, 600, 650, 700, 750...
-Törs vi ha pengarna i huset? -Vem tror att vi har så mycket pengar?
Vi fick 1 500 riksdaler för Korpamoen. Detta är tio gånger så mycket.
Jag kände på mig att Robert inte ljög den här gången.
-Vi är ju inte säkra. -Betvivlar du honom än?
-Sedlarna kan ju vara odugliga. -Tror du bror din är falskmyntare?
o Angvissla
Det blir bra när vi kommer till Kalifornien.
Arvid gråter
Arvid. Det blir bra bara vi kommer fram till Kalifornien.
Robert! Vi vänder hem!
Robert, vi vänder hem!
Sh! Robert sover.
Spring ut och lek nu. Ut med er!
-Vi har en församling och egen skola. -Bror din är betrodd här i Amerika.
-Morbror Danjel och han är i styrelsen. -Jag har blivit deacon.
-Så du har gått och blivit kyrkvärd? -Utan kyrka. Men vi har börjat på den.
De grälade i ett år om var den skulle ligga.
Folk här samsas inte om nånting, de tvistar om minsta skitsak.
Folk fick bestämma för lite i Sverige. Nu tar de igen det här i Amerika.
Får barnen lära sig engelska i skolan?
-Ska du läsa lite för farbror? -Res dig upp, som ni gör i skolan.
""A tall boy. A beautiful book.""
""l dress myself. She dresses herself. We walk and talk together.""
Jag förstår inte hälften. - Märta, sjung för farbror Robert.
-Ta skolsången. -Ja, just det. Ta den.
Till skolan nu går vi nu uppställda står vi
Med händer så fina och ansikte rent
Ack, låtom oss höra med uppmärksamt öra
Allt vad man oss lär det blir annars för sent
Om håglöst vi hänga och tanklöst kringslänga
Då går det oss illa och det blir vår skuld
Ack, skyndom att lära och kunskap begära
Ty det är långt bättre än silver och guld
o Asneskrin
Arvid! En av dina åsnor har slitit sig. Vi måste hitta den innan han vaknar.
Ansträng dig inte med att göra kläderna själv. Nu kan du ju köpa klänningar.
Jag köper inte siden och sammet först.
Det finns tusen saker jag bättre behöver.
-Du är en god människa, Robert. -Du har ju alltid varit god mot mig.
Du har farit illa där borta. Det är väl du slapp undan med livet.
Slapp undan...
Du tror att jag kom ifrån det...