UCIGAªII
Ketchup.
Ce doriþi, domnilor?
Nu ºtiu.
Ce vrei sã mãnânci, Al?
Nu ºtiu ce vreau sã mãnânc.
Eu vreau file de porc cu sos de mere ºi piure. - Nu e gata încã.
- Atunci de ce e în meniu? - Pãi asta e la cinã. Puteþi comanda asta începând cu ora 6.
Ceasul ãla e cu 10 minute înainte. Cina nu e încã gata.
Lasã ceasul. Ce aveþi de mâncare?
Pãi vã putem da tot felul de sandwich-uri:
costiþã ºi ouã, ficat ºi costiþã, ºuncã ºi ouã, cotlete...
Eu vreau crochete de pui cu smântânã, mazãre ºi piure.
Asta e tot la cinã.
Orice vrem noi, e la cinã. Aºa lucraþi voi aici?
Vã pot da ºuncã ºi ouã, costiþã ºi ouã...
- Eu vreau ºuncã ºi ouã. - Mie dã-mi costiþã ºi ouã.
- Unul cu ºuncã, unul cu costiþã. - Vine imediat!
- Aveþi ceva de bãut? - Vã pot da sifon, bere, bere de ghimbir...
Am întrebat dacã aveþi ceva de bãut!
Nu.
E un oraº fierbinte.
- Cum se numeºte? - Brentwood.
Ai auzit vreodatã de Brentwood?
Ce fac oamenii de aici noaptea?
Îºi iau cina. Vin toþi aici ºi servesc cina.
- Aºa e. - Eºti un bãiat isteþ, nu?
- Desigur. - Nu eºti, sã ºtii. Este, Al?
E un tâmpit.
Hei, tu, cum te cheamã?
Adams. Nick Adams.
- Încã un bãiat deºtept. - E plin oraºul de bãieþi deºtepþi.
Unul cu ºuncã ºi unul cu costiþã.
Care e al tãu?
Nu-þi aduci aminte, isteþule?
- De ce râzi? - Nimic.
- Vezi ceva amuzant? - Nu.
Atunci nu râde.
Bine.
- El se gândeºte cã e în regulã. - Oh, e un gânditor.
Cum îl cheamã pe isteþul de la tejghea?
Am uitat.
- Hei! - Da?
Du-te de cealaltã parte a tejghelei. - Cum?
M-ai auzit.
Care-i ideea?
Nu e nicio idee.
Mai bine ai face ce þi s-a spus, isteþule.
Cine e în bucãtãrie? - Doar bucãtarul.
- Spune-i sã vinã încoace. - Spune, de unde...
Foloseºte-þi capul! Spune-i bucãtarului sã vinã aici.
- Sam. - Da?
Vino încoace.
Ce este?
Mã duc în bucãtãrie cu el ºi cu isteþul.
Haideþi în spate, voi doi!
Dacã intrã cineva, îi spui cã bucãtarul nu e aici.
Despre ce e vorba?
Hei, Al, isteþul vrea sã ºtie despre ce e vorba.
De ce nu-i spui?
- Tu despre ce crezi cã e vorba? - Nu ºtiu.
- Ce crezi? - N-aº putea spune.
Hei, Al, isteþul zice cã n-ar putea spune despre ce crede el cã e vorba.
Hei, tu. Vino aici.
O sã-þi spun eu ce se va întâmpla.
Îl vom omorî pe Suedez.
Îl ºtiþi pe marele Suedez? Cel care lucreazã la staþia de benzinã?
Adicã Pete Lunn?
Dacã aºa îºi spune el...
- Vine aici în fiecare searã la 6, nu? - Da, dacã vine.
Cunoaºtem toate astea.
De ce o sã-l omorâþi? Ce v-a fãcut Pete Lunn?
N-a avut ºansa sã ne facã ceva.
Nici mãcar nu ne-a vãzut vreodatã.
Ne va vedea o singurã datã.
De ce o sã-l omorâþi?
Îl vom omorî pentru un prieten.
Taci! Vorbeºti prea mult.
Trebuie sã-l distrez pe deºteptul ãsta, nu?
Ce veþi face cu noi dupã aceea?
Depinde.
Ãsta e unul dintre acele lucruri pe care nu le ºtii de la început.
- Salut, George! - Salut, Fred!
- Pot lua cina? - Sam a plecat. Se întoarce în jumãtate de orã.
Oh... Mai bine mã duc peste stradã.
- Îmi pare rãu. - E-n regulã.
A fost bine, isteþule.
- Eºti un adevãrat domn. - Lunn nu va veni în seara asta.
- Ce te face sã crezi asta? - E trecut de ºase. Când vine, o face mereu înainte de 6.
Auzi asta, Al? Isteþul zice cã nu crede cã Suedezul va apãrea.
Îmi pare rãu, dar nu putem servi cina.
- De ce nu? - Nu avem bucãtar. E bolnav.
Atunci de ce nu luaþi alt bucãtar?
Ce-i aici, restaurant sau nu?
Tu, isteþule. Ai vorbit serios când ai zis cã Suedezul nu apare astã-searã?
Da.
Nu vrei sã ne pãcãleºti, nu?
Când nu e aici la 6, atunci nu vine.
Nu, nu ne pãcãleºte. Nu cred cã ar îndrãzni asta.
- Haide, Al. - Dar cei doi din spate?
Celãlalt isteþ ºi...
- Sunt în regulã. - Aºa crezi?
Desigur.
Eºti tare norocos, isteþule.
Ãsta-i adevãrul. Ar trebui sã pariezi la curse.
Oh, Doamne...
Mã bucur cã suntem cu toþii în viaþã.
Aºa ceva nu s-a mai întâmplat niciodatã în oraºul ãsta.
- Nu-mi place. Nu-mi place deloc... - E-n regulã, Sam.
Voiau sã-l omoare pe Pete Lunn. Voiau sã-l împuºte când ar fi venit la cinã.
- Suedezul? - Da.
Nu înþeleg. De ce ar vrea cineva sã-l omoare pe Suedez?
Au plecat spre benzinãrie. Probabil cã o sã-i gãseascã acolo adresa.
Nick...
Tu lucrezi cu Suedezul. Mai bine te-ai duce sã-i spui.
- Mã duc la poliþie. - Mai bine te duci sã-i spui Suedezului mai întâi.
Suedezule...
Vin de la Henry. Doi tipi au venit ºi m-au legat pe mine ºi pe bucãtar.
Ne-au închis în bucãtãrie. Au spus cã te vor omorî când vei veni la cinã.
George a zis cã trebuie sã vin sã-þi spun.
Nu pot face nimic în legãturã cu asta.
- Pot sã-þi spun cum aratã. - Nu vreau sã ºtiu cum aratã.
Mulþumesc cã ai venit.
Vrei sã mã duc la poliþie?
Nu. N-ar fi de niciun ajutor.
E ceva ce pot face eu?
Nu-i nimic de fãcut.
- Nu poþi pleca din oraº? - Nu.
M-am sãturat sã tot fug.
De ce vor sã te omoare?
Cândva, am fãcut o greºealã.
Mulþumesc cã ai venit.
Da. E-n regulã.
Secþia de Poliþie din Brentwood.
ªeful e ocupat acum. Va suna el înapoi.
Aºa cum vãd eu lucrurile, omorul ãsta nu priveºte deloc oraºul Brentwood.
Ceea ce ne intereseazã e protejarea vieþilor ºi proprietãþilor cetãþenilor noºtri.
Omul ãsta, Lunn, a trãit aici, dar asta-i tot.
Ucigaºii au venit din afara oraºului ºi îl cãutau în mod special pe Lunn.
N-au împuºcat pe nimeni altcineva din oraº. Au reuºit sã fugã, iar ce se întâmplã cu ei
de acum înainte, e treaba poliþiei statale.
- Nu mai depinde de noi. - Asta cãutam. Beneficiar:
Mary Ellen Daugherty. Hotelul Palms, Atlantic City.
- Rudã? - N-am verificat încã.
- Un suvenir, presupun. - Da.
Ar putea fi.
- Ce ºtiþi despre Lunn? - Nu prea multe.
A venit aici cam acum un an.
A locuit cu chirie pe Strada Spruce. Proprietara clãdirii e d-na Hirsch.
Nu ºi-a fãcut niciun prieten, pe cât mi-am putut da eu seama.
Era destul de retras.
D-na Hirsch spune cã nu-ºi aminteºte ca el sã fi primit mãcar o scrisoare.
Ei bine?
- Nu era niciunul dintre tipii ãºtia. - Asta-i sigur.
Bãieþii ãia doi i-au vãzut pe ucigaºi. Au intrat în localul lui Henry,
în cãutarea lui Lunn.
Au spus cã aveau de gând sã-l omoare de îndatã ce ar fi intrat în local.
Întâmplarea a fãcut ca Nick Adams sã fie acolo în acea searã.
El ºi Lunn au lucrat împreunã la benzinãrie.
Trebuie sã mã întorc la slujbã. Dacã aþi terminat cu mine pentru moment, plec.
Poþi pleca.
Spune, Adams...
Ce fel de om era Suedezul?
E-n regulã, Nick. Dl. Reardon de la compania de asigurãri.
- Ah, nu era un tip rãu. - V-aþi înþeles bine la slujbã?
Desigur. A fost destul de uºor sã ne înþelegem.
- Mã duc sã arunc o privire cadavrului. - În regulã.
Nick, du-l pe dl. Riordan jos la Pluthner ºi fã prezentãrile.
Dl. Pluthner este ºeful morgii de aici.
Mulþumesc. Oricum, aº vrea sã vorbesc puþin cu Nick.
Dacã mai e ceva ce pot face, anunþaþi-mã, vã rog.
Aº vrea o copie a raportului cu privire la amprentele lui Lunn
de îndatã ce îl primiþi de la Washington.
- Îl voi trimite imediat ce îl am. - Bine. Pot sã pãstrez asta?
- Pãstraþi-o. Desigur. - Mulþumesc încã o datã.
Spune-mi, Nick,
ultima datã când tu ºi Suedezul aþi fost împreunã...
Salut, Nick. La ce te gândeºti?
D-le Plurnell, acesta e dl. Reardon.
ªeful mi-a cerut sã-l aduc aici.
Sunt de la Compania de Asigurãri Atlantic Casualty.
Tri-St Oil a încheiat cu noi o asigurare globalã pentru angajaþii sãi.
Lunn a lucrat pentru ei. Poliþa trebuie acum plãtitã.
Au bãgat 8 gloanþe în el. Aproape l-au rupt în douã.
- "Cândva am fãcut o greºealã. " - Cum?
Astea au fost ultimele lui cuvinte, cãtre Nick.
Mã întreb ce a vrut sã spunã. "Cândva am fãcut o greºealã. "
Nu ºtiu, dar a fost ceva petrecut cu mult timp în urmã.
- De unde ºtii? - Doar din felul în care a spus-o.
Ca ºi cum era vorba de ceva petrecut cu mult timp în urmã.
- Suedezul lua cina la restaurant în fiecare searã? - Da.
De ce nu a apãrut în seara în care a fost ucis?
A stat acasã câteva zile. Nu s-a simþit prea bine.
- Din ce cauzã? - Nu ºtiu. Stomacul, sau ceva de genul ãsta.
Treaba asta a început joi, acum o sãptãmânã.
Eram la benzinãrie.
Cam cu o orã înainte sã închidem, a sosit un tip cu o maºinã mare, neagrã.
Cred cã era un Cadillac.
- Fã plinul. - Da, domnule.
Hei, tu!
Verificã uleiul, bine?
E-n regulã.
Verificã cauciucurile din spate.
ªterge apãrãtoarea.
Oraºul ãsta are un nume?
- Da. - Care e acesta?
- Brentwood. - Brentwood?
3. 83 cu TVA.
- Þine, puºtiule. Mulþumesc. - Mulþumesc!
Brentwood, da?
Nick... sã închizi tu. Mã duc acasã.
Ce se întâmplã, Suedezule? Þi-e rãu?
Da.
Mã simt cam rãu.
"A plecat þinându-se de stomac, ºi n-a venit la lucru în ziua urmãtoare. "
Singura datã când a lipsit.
N-ai observat numãrul maºinii, nu?
Era o maºinã din alt stat.
Illinois, cred, sau poate Pennsylvania.
ªi cum arãta bãrbatul din maºinã?
Era scund ºi îndesat.
Avea mustaþã.
Dacã, nu vã supãraþi, domnule,
- mã simt cam rãu ºi eu. - Da.
Vreau sã sun la Newark, drãguþã. Markett, 3, 2, 600.
Brentwood, 2, 7, 7.
Aici Reardon. Faceþi-mi legãtura cu biroul meu, vã rog.
Bunã, Stella. Sunt încã în Brentwood. Da.
Am câteva fotografii postmortem ale tipului ãstuia, Lunn.
Þi le trimit. Are articulaþiile degetelor rupte, ca la boxeri.
Trimite unul dintre bãieþi cu o fotografie la sala lui Kelly.
Vezi dacã cineva de acolo îl poate identifica.
Gãseºte tot ce poþi despre tipul ãsta.
Cum?
Oh, asta poate aºtepta pânã ajung eu, mâine.
Spune-le bãieþilor cã am dat o fugã pânã în Atlantic City.
Vreau sã-l chestionez pe beneficiarul lui Lunn.
"Pe aici, d-le Reardon, toatã lumea îi spune lui Mary Ellen "Queenie. "
Ar trebui sã ajungã dintr-o clipã în alta.
Ar fi trebuit sã se întoarcã de la bisericã pânã acum.
Uite-o.
Queenie, vrei sã vii un minut?
Acesta e dl. Reardon.
Bunã, Queenie.
Mulþumesc, d-nã Grimes.
Ia loc, Queenie.
Mulþumesc, domnule.
Am niºte veºti pentru tine. Pot fi bune sau rele,
- depinde ce simþeai pentru cel decedat. - Oh, a murit cineva, domnule?
Pete Lunn.
- Cine? - Pete Lunn.
Oh, nu cunosc pe nimeni cu numele acesta.
Trebuie sã-l fi cunoscut, Queenie. Eºti beneficiara lui.
Ce anume, domnule?
Avea o asigurare de viaþã de 2, 500 de dolari. E pe numele tãu.
Oh. Oh, cred cã e o greºealã.
Nimeni nu mi-ar putea lãsa atâþia bani.
Nu mai e nicio altã Mary Ellen Daugherty pe aici, nu-i aºa?
Nu, domnule.
- Oh. E vorba despre el! - Cine?
Oh, bãrbatul de la 1212. Dar... Dar numele lui nu era Lunn.
Era... Nelson. Aºa se numea. Ãsta e dl. Nelson.
ªi l-ai cunoscut doar ca pe un oaspete al hotelului?
Da, domnule. Oh, dar asta a fost cu ani în urmã.
În anul hurricane-ului. Asta a fost în 1940.
Îmi amintesc pentru cã atunci s-a nãscut sora mea cea micã.
- A murit din cauze naturale, d-le Reardon? - Nu, Queenie.
A fost ucis.
Ucis, spuneþi?
Cât timp a stat aici dl. Nelson, aºa cum l-aþi cunoscut dvs. ?
N-aº putea spune exact, d-le, dar nu mai mult de câteva zile.
ªi nu l-ai mai vãzut niciodatã înainte sau dupã acele câteva zile?
Niciodatã, domnule.
De ce credeþi cã a fãcut asigurarea pe numele dvs. ?
Pe viaþa mea, domnule...
A fost omorât?
Bietul domn Nelson...
Mãcar pentru un lucru ar trebui sã fim recunoscãtori.
Se poate odihni în pãmânt sfinþit.
- Ce vrei sã spui cu asta? - Pãcatul nu a cãzut asupra propriului sãu suflet.
De ce crezi cã ar fi vrut sã se sinucidã?
Domnule, poate cã n-ar trebui sã spun asta.
Nu, continuã, Queenie.
Pãi, domnule, eram de serviciu.
Eram atunci în turã de noapte, aranjând paturile,
ºi am intrat în camera 1212.
Oh! Era o priveliºte de groazã!
A plecat!
Cine a plecat, domnule?
Nu faceþi asta, domnule! Domnule, nu! Vã rog, domnule.
Oh, dacã faceþi asta, nu veþi mai vedea faþa Domnului.
Veþi arde în iad pentru eternitate. Oh, nu trebuie sã faceþi asta, domnule.
Oh, Sfântã Fecioarã, ajutã-mã! Oh, te rog!
A plecat!
Charleston a avut dreptate. A avut dreptate.
Charleston a avut dreptate.
Atlantic Casualty, departamentul de despãgubiri.
Bunã dimineaþa, Stella.
Bunã dimineaþa, frumosule. Dl. Kenyon vrea sã te vadã.
Ce ai aflat despre Suedez?
- Pete Lunn! - Oh, nu mi-am transcris încã notiþele.
- Ai vrut sã mã vezi? - La ce lucrezi?
- Cazul Lunn. - Acela pentru care trebuie sã plãtim 2500 de dolari?
- Exact. - Las-o baltã.
Avem o cerere de despãgubire pentru o încãrcãturã...
- Ai auzit de cineva pe nume Charleston? - Charleston?
Era un hoþ mãrunt. De ce?
Îþi spune ceva o eºarfã verde decoratã cu harpe de aur?
Despre ce vorbeºti, o eºarfã verde?
Ai încercat vreodatã sã-þi aminteºti ceva, cum ar fi numele cuiva,
ºi acesta sã-þi stea pe limbã, iar tocmai în momentul când vrei sã-l spui, sã-l uiþi?
Presupun cã da.
Ei bine, aºa se întâmplã cu mine ºi aceastã eºarfã verde.
E mãtase naturalã.
- A cui a fost? - A tipului mort.
Ascultã... Încerc sã conduc o organizaþie. Numãrul cererilor pe care le am aici...
Aº putea folosi încã 6 anchetatori ºi tot aº fi în urmã.
ªi tu umbli dupã o crimã de doi bani.
Dar nu e o crimã de doi bani.
Doi asasini profesioniºti apar într-un orãºel
ºi îl ciuruiesc pe un angajat de la benzinãrie, un nimeni.
N-a fost o tentativã de jaf. Au venit pentru un singur lucru.
- Sã-l omoare. De ce? - Nu ºtiu. Mai mult de atât, nu-mi pasã.
Uite, apucã-te ºi rezolvã astea.
Mai dã-mi câteva zile. Poate cã mi se aprinde un beculeþ.
Te-aº concedia dacã n-aº ºti cã te-ai duce imediat, pentru mai mulþi bani, la Prudential.
Bine. Încã o zi.
Nu te mai obosi sã dactilografiezi. Poþi face asta mai târziu. Citeºte-mi, bine?
Sala lui Kelly a fost un pont bun. Numele real: Ole Andersen.
Data ºi locul naºterii: 23 iunie 1908, Philadelphia.
Mama sa a murit în 1909.
Tatãl a lucrat la Compania de Tranzit din Philadelphia. A murit în 1916.
A început boxul profesionist în 1928.
Greutate: 78, 5.
Ultimul meci: Philadelphia Sports Arena, octombrie 1935.
ªtiam eu cã mâinile alea nu erau rezultatul unui accident.
Trei ani mai târziu, în octombrie 1938, e arestat în Philadelphia pentru jaf.
Condamnat la trei ani de muncã silnicã de judecãtorul Reagen.
Eliberat pentru bunã purtare în mai 1940.
- Asta e tot ce am putut afla. - E destul.
Sunã-l pe Reynolds de la cronica mortuarã. Spune-i povestea.
Ne-a fãcut ºi el niºte favoruri.
ªi vezi dacã poþi afla ceva despre un fost hoþ pe nume Charleston.
Bine? Mulþumesc.
Oh, apropo, cine l-a arestat pe Andersen?
Locotenent detectiv Lubinsky. Philadelphia, secþia 5.
Mda. Ne vedem mai târziu.
Sam!
Da?
- Cineva vrea sã te vadã. - Aici.
- Locotenent Lubinsky? - Corect.
Ce pot face pentru dvs. ?
Luaþi loc, d-le Reardon.
E-n regulã. Sunt uscate.
Nu ºtiu dacã vã amintiþi, dar aþi arestat cândva un bãrbat pe nume Ole Andersen.
- Îmi amintesc. - Ei bine, a fost asasinat.
- Avea asigurare la compania dvs. ? - Da.
Bine, ce vreþi sã ºtiþi?
Orice îmi puteþi spune.
Vã pot spune aproape orice despre Ole, cu excepþia ultimilor ani.
În zona asta îºi fãcea veacul?
Era originar din Districtul 12, de aici din Philadelphia.
Amândoi am crescut acolo. Tatãl lui ºi al meu au lucrat împreunã.
Al lui era vatman, al meu conductor.
Ole ºi cu mine ne jucam împreunã când eram copii.
Eu am intrat în poliþie. El a început sã boxeze.
Am pãstrat mereu legãtura.
ªi dvs. l-aþi arestat?
Când eºti poliþist, eºti poliþist.
Se pare cã am fost mereu în preajma lui când a pierdut.
L-aþi vãzut vreodatã luptând?
Nu cred. Nu din câte îmi amintesc.
Era destul de bun. Rezista la cele mai cumplite lovituri.
Da. Am vãzut primul sãu meci ºi l-am vãzut ºi pe ultimul,
deºi n-am ajuns acolo decât la începutul ultimei runde.
Lupta împotriva lui Tiger Lewis.
Bunã, locotenente.
Salut!
Gata, secunzii afarã!
Haide, eliberaþi ringul! Afarã!
Foloseºte dreapta, Suedezule. Se apãrã larg, ºi e ultima rundã.
Continuã sã loveºti cu dreapta.
Salut, Pete. Are vreo ºansã?
E pe cale sã fie mãcelãrit. Nu mai þine mult.
Dreapta, Suedezule. Loveºte cu dreapta.
Despãrþiþi-vã, bãieþi. Înapoi!
Unu, doi, trei...
- ... patru, cinci, ºase... - Stai pânã la 9, Suedezule. Stai pânã la 9!
... ºapte, opt, nouã...
Ce-i cu tine, Suedezule? Foloseºte-þi dreapta! Dreapta!
Unu, doi, trei...
... patru, cinci, ºase...
... ºapte...
Câºtigãtorul!
- Salut, Suedezule. Suedezule... - Da...
- ªtii cine sunt? - Uhh.
- Cine sunt? - Eºti... Eºti...
- Spune cine sunt. Cine sunt?
Spune-mi numele!
Uitã-te la mâna asta.
Doamne! Nu mã mir cã n-a lovit cu dreapta.
Bunã, doctore. Aici, te rog.
Uitã-te la asta.
Aduceþi-l mâine dimineaþã la cabinetul meu, pentru o radiografie.
Nu mã mir!
- Ce rundã urmeazã? - Lupta s-a terminat, Suedezule.
Da. Mai bine l-aþi duce sub duº.
- Asta a fost ultima lui luptã. - Da. Ãsta-i norocul meu.
N-a fost el vreun Mickey Walker sau Rosenbloom, dar a luptat bine.
Cred cã am pierdut vreo 10 miare.
Nu-mi prisosesc în vremurile astea.
Cum te simþi, Ole?
Ce s-a întâmplat?
Erai la podea când a sunat gongul.
Da?
Aveþi grijã sã-i puneþi comprese calde ºi reci la mânã, ca sã i se dezumfle.
Se umflã, se dezumflã... Acum nu mai conteazã.
- Ah, capul sus, Packy! Mai sunt ºi alþii acolo de unde vine el. - 10 miare sunt 10 miare!
Ce spui de puºtiul ãla irlandez care era al patrulea pe listã?
Callahan. E o forþã a naturii, bãiatul ãla.
L-a luat Wagner.
Pun pariu cã l-ai putea cumpãra pe Callahan de la Wagner pentru douã-trei sute.
Oricum, partida asta nu va rãmâne în anale ca un K. O. , nu-i aºa?
Aºa e, Ole.
Nu mai are rost sã sãm aici. Nu mi-au plãcut niciodatã priveghiurile.
- Noapte bunã. - Noapte bunã.
- Da, noapte bunã, prieteni. - Sunt sigur cã Callahan þi-ar putea aduce înapoi cele 10 miare.
Tipul ãla era o pradã uºoarã.
L-aº fi doborât uºor dacã dreapta mea ar fi funcþionat.
Data viitoare.
Nu va mai fi nicio datã viitoare.
Cum adicã?
Pot sã-þi spun încã de pe acum. Eºti terminat.
Cum?
Mâna aia nu va mai fi bunã niciodatã. Nu pentru luptã.
Cine a spus asta?
Doctorul, de pildã.
Poate cã se înºealã.
Nu se înºealã, Ole. Toate oasele sunt rupte.
Se pot drege, nu-i aºa?
Nu atât încât sã loveºti un balon fãrã sã le rupi din nou.
Nu. Ai terminat cu boxul, Ole.
ªi dacã te intereseazã pãrerea mea, e o chestie norocoasã.
Nu eºti încã o ruinã.
Gândeºte-te cum ar fi fost dacã nu mâna, ci creierii þi-ar fi fost fãcuþi terci.
N-am de gând sã renunþ.
Nu înseamnã cã renunþi, dacã mâna þi-e distrusã.
Am rezistat pânã la capãt, nu-i aºa?
Aºa e. Asta nu þi se poate reproºa.
Vrei sã mãnânci?
Da.
Ultima datã erau 50 de tipi afarã, aºteptând sã strângã mâna asta.
E ciudat când pierzi un meci, nu?
- Bunã, Lilly. - Oh.
Bunã. Bunã, Suedezule.
- Eºti bine? - Da.
Cred cã nu prea îþi arde de sãrbãtorit astã-searã.
Poate cã vrei sã vii la mine. Voi face ceva de mâncare.
Lilly, trebuie sã-þi spun ceva... Chiar acum, nu mi-e... Nu mi-e foame.
Ai invitat pe cine nu trebuia.
Ah, tu. Tu te-ai nãscut flãmând.
Ai vãzut meciul?
Am stat la locul meu obiºnuit.
Nu te-am observat, astã-searã.
Hei, ce s-a întâmplat cu dreapta ta?
S-a lovit la ea.
Pãcat, Ole. L-ai fi doborât cu siguranþã.
Da.
Ei bine, Lilly, eu...
ªtiu, Ole. Cred cã mai bine mã duc acasã.
- Da, te sun mâine. - Bine.
- Noapte bunã, Sam. - Ne mai vedem, Lilly.
Ce voi face eu dacã renunþ la box?
Existã întotdeauna posibilitatea sã te înrolezi în poliþie.
Nu, nu vreau sã fiu poliþai.
Nu e o viaþã rea, Ole. 20 de ani ºi obþii o pensie.
Iar la început primeºti 2, 200 pe an.
2, 200 pe an.
ªtii ceva?
În unele luni am câºtigat atâta într-o lunã. Doar în unele luni.
Dupã asta nu prea l-am mai vãzut pe Ole.
N-a fost vina mea. Pur ºi simplu s-a întâmplat.
- Sam! - Da?
Deschide uºa.
Se face foarte cald.
- M-am gândit cã aþi dori niºte limonadã. - Grozav!
- Acesta e dl. Reardon. Soþia mea. - Ce mai faceþi?
Vorbeam despre Ole.
Bietul bãiat...
- L-aþi cunoscut, d-le Reardon? - Nu.
Dl. Reardon investigheazã moartea lui.
A fost un bãiat bun. Nimeni nu avea vreun motiv sã-l omoare.
ªi Lilly l-a cunoscut pe Ole. Petreceam o grãmadã de timp împreunã, toþi trei.
- A fost mereu îndrãgostitã de el. - Sam!
ªi eu am fost mereu îndrãgostit de ea.
Oricum, pentru mine s-a terminat cu bine.
- Nici eu nu mã pot plânge. - Când l-aþi vãzut ultima oarã pe Suedez, d-nã Lubinsky?
Oh, nu l-am vãzut de când eu ºi Sam ne-am cãsãtorit.
Cam acum nouã ani. Pe 26 septembrie.
Ole a fost cavaler de onoare.
Cam la ºase luni dupã ce eu ºi Ole,
ei bine... am încetat sã ne mai întâlnim. Aproximativ.
De ce v-aþi despãrþit? Nu vreau sã sar calul,
dar soþul dvs. vã poate spune, nu avem prea multe detalii despre viaþa lui.
Orice poate fi de ajutor.
Oh, nu mã deranjeazã sã vã spun, deºi nu este prea mãgulitor.
Eu ºi Ole aveam întâlnire, ca sã mergem la film.
Cel puþin, acolo credeam eu cã mergem,
pânã în momentul în care am ajuns în altã parte.
Cine dã petrecerea asta?
Un tip care locuieºte aici. Jake ne-a dat invitaþia.
- Care Jake? - Jake, tipul pe care þi l-am prezentat asearã la restaurant.
- Oh. Nu-mi place tipul. - De ce?
Are ochi rãi.
Poate cã voi face niºte afaceri cu el.
Bine, dragã, ia-o tu înainte.
- Mã doare capul. - De când?
Oh, haide. Te vei distra.
Salut. Intraþi, prieteni. Intraþi.
Suedezule, mã bucur sã te vãd.
- Ce mai faci, Jake? - Bine, bine.
Mã bucur s-o vãd din nou pe domniºoara.
Cum spuneai cã te cheamã, drãguþo?
- D-ra Harmon. - D-ra Harmon, grozav!
Blinky, îl ºtii pe Suedez.
- Oh. - D-ra Harmon, Blinky Franklin.
Ce mai faceþi?
La pian, Lou Tingle, ºi gazda noastrã, d-ra Collins.
Kitty, dl. Andersen ºi d-ra Harmon.
Bunã.
Ce beþi, d-rã Harmon?
Bere de ghimbir, vã rog. Simplã.
- Suedezule? - Whisky ºi apã.
- Ah, Blinky! - Da?
Whisky ºi apã ºi bere de ghimbir simplã.
Simþiþi-vã ca acasã, prieteni.
Jake mi-a spus cã eºti boxer.
- Îþi place boxul? - Mi-e teamã cã n-am vãzut niciun meci.
Glumeºti!
Nu-mi place brutalitatea, d-le Andersen.
Ideea a doi bãrbaþi care se bat mãr unul pe altul
îmi face greaþã.
Am vãzut toate meciurile Suedezului.
Minunat din partea ta. N-aº putea suporta sã vãd
cum e lovit un bãrbat la care þin.
Kitty!
Scuzaþi-mã.
E frumoasã.
Da.
Bere de ghimbir simplã pentru dvs, d-nã.
M-am rãzgândit.
O poþi îndulci acum.
Nicio problemã.
E un apartament drãguþ.
Costã o avere sã-l întreþii, presupun.
Pun pariu cã le trebuie cel puþin doi servitori ca sã-l îngrijeascã.
Cu cât cunosc mai mult dragostea
Cu atât mai puþin o cunosc
Aici e bãutura dvs. , d-nã.
Cu cât îi ofer mai mult dragostei
Aici e bãutura dvs. , d-nã.
... Cu atât mai mult îi datorez
Oh, mulþumesc mult.
- Ia loc. - Eu?
Drãguþ apartament.
Lui Big Jim îi place sã trãiascã bine.
Big Jim?
Da. Colfax.
El nu e aici în seara asta?
În seara asta? Nu, doamnã.
Nici seara trecutã, nici mâine searã. ªi nu va fi multe nopþi de-acum încolo.
Big Jim are tot timpul rezervat.
Jim e plecat din oraº, d-rã Harmon.
Atunci mi-am dat seama cã totul s-a terminat.
Mi-am luat lucrurile ºi am plecat acasã.
Nu cred cã Ole m-a regretat.
Nu mai fusese niciodatã îndrãgostit.
Bietul Ole... Când s-a îndrãgostit, a trebuit s-o facã pentru dinamitã purã.
Cine e Big Jim?
Colfax?
Un hoþ cu stil. Era la închisoare în perioada aceea.
N-a mai cãlcat strâmb dupã ce a ieºit.
Asta a fost acum ºapte, opt ani.
ªi Suedezul a luat-o pe cãi greºite?
ªtiu la ce vã gândiþi, d-le Reardon.
Pare a fi o afacere foarte bunã pentru mine, nu-i aºa?
Mai întâi, mã cãsãtoresc cu fata lui Ole.
Apoi îl trimit pe el la închisoare, pentru trei ani.
Oh, nu vorbi prostii, Sam.
Nu eram fata lui Ole, nu atunci când m-am mãritat cu tine.
ªi nu tu ai aranjat arestarea lui.
Aºa e.
Eu ºi Lil eram cãsãtoriþi de vreo lunã.
Într-o searã, am intrat în cafeneaua lui Lou Tingle.
Primisem un pont despre niºte bijuterii furate.
- Salut, Sam! - Salut, Charlie!
D-ra Bryson, Locotenent Lubinsky.
Cum mai merg lucrurile, Sam?
Nu ne-am vãzut de multã vreme.
- Parþial, tu eºti de vinã pentru asta. - Doar 90 de zile.
Fãrã resentimente.
Cine e fata care stã lângã Jake the Rake?
O anume Collins.
- Mai are vreun nume? - Habar n-am.
Nu se poate sã fie Kitty Collins, nu?
Chelner!
Da?
- Încã o cafea. - Da, domnule.
Nu. Nu pot fi sigur.
E gagica lui Big Jim Colfax, nu-i aºa?
Sau a fost.
Acum e gagica lui Ole Andersen, sau cel puþin aºa am auzit eu.
Noapte bunã, Ginny.
Nu ºtii ce se întâmplã cu copiii care se joacã cu chibriturile?
O clipã.
- Frumoasã, nu-i aºa? - N-am vãzut-o în viaþa mea.
Nu ºtiu nimic despre asta. Jur, locotenente.
Ia-þi hainele de stradã.
Asta îþi aparþine?
Asta? Mie? Nu.
Poate cã ºtii cine e proprietarul.
- Habar n-am. - Nici tu, Jake?
ªi restul?
De vreme ce Kitty îl purta,
presupun cã pe ea trebuie s-o arestez. Sã mergem, Kitty.
- Bunã, Suedezule! - Bunã, Barbara!
Oh, mulþumesc.
Salutare tuturor! Kitty, Jake. Sunteþi gata?
În sfârºit am gãsit niºte bilete în primele rânduri...
Sam! Mãi sã fie! Ce mai faci, bãiete?
OK, Ole, OK.
Se pare cã tu o duci foarte bine. Loteria ilegalã aduce câºtiguri bune.
Bãiete, tu le ºtii pe toate. Ãsta e un poliþai deºtept.
ªtii de când ne cunoaºtem noi doi?
De când eram copii.
Vrei ceva de bãut?
Ce se întâmplã?
- Kitty... ce e? - O iau cu mine, Suedezule.
- Adicã o arestezi? Asta am vrut sã spun.
- Dar nu poþi face asta, Sam. - Doar n-o sã încerci sã mã opreºti, Ole?
Nu-þi face griji, dragã. Þie nu þi se va întâmpla nimic.
- Sam, haide sã stãm noi jos ºi sã vorbim... - Altãdatã, Ole.
Fii rezonabil, Sam. Nu înþelegi. Kitty ºi cu mine suntem...
ªtiu. ªtiu. Dar pe mine numai asta mã intereseazã.
Îmi pare rãu cã iubita ta purta asta, dar aºa merg lucrurile.
- Dacã iubita ta e hoaþã... - Nu-i adevãrat, Suedezule.
N-am fãcut-o eu. Habar n-am avut cã e furatã.
Suedezule, fã-l sã înþeleagã.
O voi da înapoi. Voi face orice, numai sã-mi dea drumul.
Te rog, nu-l lãsa sã mã ia, Suedezule, cãci voi primi pedeapsa maximã.
Sam...
Îþi cer asta de dragul vremurilor de odinioarã.
Nu pot face nimic, Ole. Haide.
Aºteaptã o clipã.
Nu pe ea o vrei, Sam.
Eu am ºterpelit chestia aia.
Am lãsat-o s-o poarte doar în seara asta.
Pe mine mã cauþi. Ai priceput?
Încearcã sã mã prinzi.
Desigur, l-am arestat a doua zi.
Încerca sã ia un autobuz spre New York.
L-am rugat sã spunã adevãrul, dar s-a încãpãþânat sã susþinã versiunea lui.
A primit trei ani.
L-am condus la tren când l-au luat,
ºi atunci l-am vãzut ultima oarã.
N-ai fi zis cã dreapta lui era ruptã, la felul în care am simþit-o.
Ce s-a întâmplat cu Kitty?
Oh, a mers pe drumul ei. N-am auzit de ea de ani de zile.
- Oh, Lilly! - Da, dragã?
Mai bine te-ai pregãti.
Îl îngropãm pe Ole în dupã-amiaza asta, d-le Reardon.
Noi ºi Packy Robinson.
Când am citit în ziare cã a murit,
am trimis sã i se ridice trupul din Brentwood.
M-am gândit cã îi datorãm o înmormântare decentã.
Tot ce-mi dã Tatãl, va ajunge la mine;
ºi pe cel ce vine la mine,
nu-l voi izgoni afarã.
ªi dacã Duhul Celui ce a înviat pe Isus dintre cei morþi locuieºte în voi,
Cel ce a înviat pe Hristos Isus din morþi, va învia ºi trupurile voastre muritoare,
din pricina Duhului Sãu, care locuieºte în voi.
Reardon, dacã vei afla vreodatã cine l-a omorât pe Ole,
anunþã-mã ºi pe mine.
- Cine-i tipul cu pãlãrie? - Packy a fost managerul lui.
ªi tipul care e cu el?
George Mooney, antrenorul lui.
ªi tipul de acolo, cine e?
Oh, un fost infractor pe nume Charleston.
ªi încredinþãm trupul lui pãmântului...
Charleston nu vorbeºte, înþelegi?
Chiar dacã a fost interogat de experþi.
- Charleston nu vorbeºte niciodatã. - Am înþeles.
ªtii ce i s-a întâmplat Suedezului?
ªtiu multe, domnule.
Multe. Numai cã nu le spun.
Bãtrânul Charleston are gura ferecatã.
Cât de bine l-ai cunoscut pe Suedez?
Eu?
Domnule... Cred cã eu ºi Suedezul am fost
atât de apropiaþi pe cât pot fi doi bãrbaþi, unul faþã de celãlalt.
Pentru aproape doi ani, n-am stat niciodatã la mai mult de 3 metri
unul de celãlalt. Atât de mare era celula.
- Acolo e Jupiter. - Mmm...
Jupiter e o planetã.
ªtii câte planete se învârt în jurul soarelui?
- Câte? - Nouã.
Jupiter e faþã de Pãmânt ca o
minge de fotbal faþã de un bãnuþ.
Atât de mare.
Pe de altã parte, Marte
nu e mai mare decât o boabã.
Atât e de micã.
Cum de ºtii atât de multe despre stele?
Oh, nu ºtiu.
Numai cã dupã ce se dãdea stingerea, în nopþile în care nu puteam dormi,
obiºnuiam sã mã uit la ele printre gratii.
ªtiam cã au ºi ele nume, iar curând
am început sã mã întreb cum se numeºte fiecare.
Aºa cã am luat o carte de la biblioteca închisorii
ºi am început sã le studiez.
Cred cã nu existã în întreaga lume loc mai bun pentru a studia
stelele aºa cum e puºcãria.
Aceea e constelaþia Orion.
Unde?
Acolo.
Cunoscutã ºi sub numele de "Marele Urs".
Vezi steaua aia strãlucitoare din mijloc?
E Betelgeuse, "Uriaºa Roºie".
Cea mai strãlucitoare stea de pe cer.
Numai cã e aºa departe, încât nu pare a fi astfel.
Charleston...
Da?
ªtii ce simbolizeazã harpele?
Îngerii cântã la ele.
Simbolizeazã Irlanda.
De aceea li se spune Harpele lui Mick.
Kitty e irlandezã. Ea mi-a dat asta.
- Peste câteva sãptãmâni, vei fi liber. - Da.
Vreau sã faci ceva pentru mine. - Spune.
N-am avut de multã vreme vreo veste de la Kitty.
Da, ºtiu.
Caut-o. Vezi dacã e bine, da?
- Sigur. - Poate cã e bolnavã sau ceva de genul ãsta.
Sunt îngrijorat.
Suedezule, am studiat bine fetele atunci când nu eram la zdup.
ªi ºtii ceva?
Dacã o fatã nu scrie, asta nu înseamnã
cã e bolnavã, aºa cum crezi tu.
... Nu neapãrat.
Da, domnule...
Se poate spune cã l-am cunoscut pe Suedez foarte bine.
- Ai aflat ceva despre iubita lui? - Nu, domnule.
N-am aflat nimic.
ªi ºtiþi de ce?
Pentru cã nu mai locuia acolo.
- Dar pe Suedez l-ai mai vãzut? - Desigur, dupã ce a ieºit.
Când l-ai vãzut ultima oarã?
- Aþi întrebat când, domnule? - Da.
Domnule, când e vorba de date, singura pe care mi-o amintesc e 1492.
Vã pot spune ce s-a întâmplat ultima oarã,
dar nu unde, sau când, sau cine a fost prezent.
Bine. Ce s-a întâmplat ultima oarã?
Aºa e mai bine. Mult mai bine.
Mi-a ajuns la urechi un zvon
cã anumiþi oameni voiau sã mã vadã.
Trebuia sã fiu într-un anumit loc... la o anumitã orã
ºi sã-l aduc pe Suedez.
El ieºise abia cu câteva zile înainte.
Stai jos!
N-am cunoscut niciodatã un tip care sã stea la zdup mai bine de 10 ani
ºi sã nu patruleze tot timpul în sus ºi în jos.
Oh, nu e asta. Devin nervos când stau jos.
Pe noi ne enerveazã patrulatul tãu în sus ºi în jos.
Oricum, ce mai aºteptãm?
- Vrei sã jucãm blackjack? - Nu cu tine.
- ªtiu ce reputaþie ai. - Ce-i cu reputaþia mea?
Nu-i nimic. Numai cã nu vreau sã joc blackjack cu tine, asta-i tot.
Taie.
Oricum, n-am venit aici ca sã joc cãrþi.
Trebuia sã ne povesteºti despre o loviturã.
- Dã-i drumul. - Îl aºteptãm pe Suedez sã aparã.
M-am sãturat sã aºtept.
Poþi pleca când vrei, prietene.
Hai, uºurel, bãieþi. Uºurel.
Nu-mi place sã mi se cearã sã vin aici ºi apoi sã mi se spunã cã pot pleca.
Pe cine crezi cã tratezi de sus?
Acum un minut vorbeam despre reputaþii.
ªi tu ai o anumitã reputaþie. Se spune cã eºti un scandalagiu.
Hai, dã-i drumul.
- Cine-i acolo? - Eu sunt. Andersen.
- Salut, Suedezule. - Bunã seara.
- Mã bucur sã te vãd, Suedezule. - Salutare.
- Ce mai faci, Charleston? - Salut, Suedezule.
Salut.
Presupun cã ºtii pe toatã lumea.
- Da. - Ia-þi un scaun.
Acum cã Suedezul e aici, poate cã ar fi timpul sã începem.
Da, care-i potul?
Ceva mare. Cea mai mare loviturã pusã la cale aici de ani de zile.
Ar trebui sã iasã mai bine de 250 de bãtrâne.
- O bancã? - Fond de salarii.
- Unde? - Îþi voi spune asta când te hotãrãºti dacã intri sau nu.
Cum sã mã hotãrãsc dacã nu ºtiu care e þinta?
Asta e problema ta, dar îþi spun doar atât:
Lovitura a fost analizatã pe toate pãrþile.
A fost aranjatã ºi fuga de la locul faptei
ºi avem zece zile sã punem la punct fiecare miºcare.
- Numai noi vom fi în asta? - Da.
Cum vom face împãrþeala?
Eu iau o sutã de mii. Restul îl împãrþiþi cum credeþi de cuvinþã.
Cine a spus cã tu iei cea mai mare felie?
Eu singur.
Dacã nu-þi place, ieºi din afacere.
... ªi fãrã resentimente.
ªi ea?
Ea e cu mine.
Atunci, fãrã tine, vom împãrþi în patru.
Ce spuneþi?
Eu intru, cu condiþia ca noi ceilalþi
sã împãrþim în mod egal. Fãrã alte favoritisme.
Eu sunt de acord. Tu?
Ridici din umeri cam des, prietene.
- Nervos, nu? - Te droghezi?
Mai demult. M-am lãsat.
- E în regulã tipul ãsta? - Nu s-ar afla aici dacã n-ar fi.
- Bine, intru. - Charleston?
- Nu contaþi pe mine. - Care-i problema?
- Oh, nu ºtiu... - Nu-þi place ceva la afacerea asta?
Poate cã e prea mare.
Nu te înþeleg.
Dacã e aºa mare cum pretinzi, nu va fi aºa uºor de fãcut.
O loviturã atât de mare nu e niciodatã uºoarã.
ªi asta îmi doresc eu de acum încolo.
Lovituri uºoare.
Pentru tine ar fi la fel de greu ºi dacã ai jefui un salon de înfrumuseþare.
Da, aºa e, dar ºansele de a fi prins sunt mai mici.
Nu ºtiu. Poate...
Poate cã îmbãtrânesc.
E aºa cum spuneai tu înainte sã vinã Suedezul.
Am stat prea mult la zdup.
Mi-am petrecut aproape jumãtate din viaþã la închisoare,
ºi nu mai am de gând sã merg acolo.
- Bine, Charleston. Cu bine. - Cu bine.
- Fãrã supãrare. - Fãrã supãrare.
ªi tu, Suedezule?
- Intru. - Bine.
- Cu bine, Suedezule. - Ne mai vedem, Charleston.
- Vrei sã-þi dau un sfat? - Da?
Nu mai asculta harpele alea aurii, Suedezule.
Pot sã te bage într-o mulþime de încurcãturi.
Ce vrei sã spui?
L-am lãsat acolo ºi am aºteptat în hol.
Am sperat cã va ieºi ºi el,
dar n-a apãrut.
ªi nu l-am mai vãzut niciodatã pe Suedez.
Mi-a pãrut rãu,
cãci amândoi...
Am avut niºte conversaþii plãcute despre stele.
- Bunã dimineaþa, Stella. - Bunã dimineaþa, frumosule.
Am informaþia pe care mi-ai cerut-o, despre Charleston.
Lucreazã într-o salã de biliard din Philadelphia.
- Ce caut eu aici? - Nu schimba subiectul.
Vezi dacã poþi obþine ceva despre o fatã pe nume Kitty Collins.
Ei bine, beculeþul s-a aprins.
- Ce beculeþ? - Eºarfa verde.
Tocmai am venit de la bibliotecã. Uitã-te la asta.
Bandiþii jefuiesc o fabricã de pãlãrii
de întreg fondul de salarii, un sfert de milion.
Compania Prentiss Hat din Hackensack - victima unui jaf îndrãzneþ.
- Care-i legãtura? - Pãi, citeºte.
Compania Prentiss Hat din Hackensack, New Jersey,
a fost ieri victima unui jaf senzaþional.
Fiecare pas al jafului a fost, evident, planificat cu grijã, iar oficialii poliþiei
sunt siguri cã lovitura a fost organizatã de cineva care cunoºtea
în amãnunt operaþiunile companiei.
Cu puþin înainte de ora 8:00, patru bãrbaþi,
purtând insigne ale angajaþilor,
au intrat odatã cu schimbul de zi de la fabrica Prentiss.
Nu era nimic neobiºnuit la intruºi,
care s-au amestecat printre ceilalþi angajaþi,
iar paznicul n-a avut niciun motiv de suspiciune
cu privire la cei patru tâlhari care au pãtruns pe poartã,
aparent mergând spre locul lor de muncã.
La fabrica Prentiss, biroul unde se efectueazã plãþile
este chiar vizavi de curtea de lângã intrarea angajaþilor.
Aparent, intruºii au strãbãtut pur ºi simplu curtea,
s-au oprit lângã scara care conduce spre
biroul casierului,
ºi apoi au intrat în clãdire, fãrã ca nimeni sã-i deranjeze.
Câteva secunde mai târziu, în vreme ce
casierul-ºef ºi asistenþii sãi
lucrau la treburile obiºnuite ale companiei,
bandiþii au apãrut dintr-odatã.
Sub ameninþarea armelor, au înfãptuit jaful cu o precizie extremã.
Doi dintre bandiþi au început sã goleascã seiful companiei ºi sertarul casierului,
în timp ce ceilalþi i-au legat ºi le-au pus cãluº angajaþilor de la Prentiss.
Apoi au plecat în grabã,
folosind aceeaºi uºã pe care intraserã.
Au luat cu ei fondul de salarii al companiei pentru jumãtate de lunã,
suma ridicându-se la 254, 912 de dolari.
Intrând din nou în curte, bandiþii
s-au urcat în spatele unui camion ce tocmai pãrãsea fabrica.
Porþile deschizându-se pentru a permite camionului sã iasã,
jefuitorii s-au vãzut liberi
ºi s-au îndreptat spre cele trei maºini care îi aºteptau pentru a fugi.
Paznicul, Henry Wilson, care locuieºte pe Strada Spring, nr. 411,
a fugit în stradã, trãgând un foc de avertizare
ºi strigând la ei sã se opreascã.
Când au ignorat ordinul, Wilson a tras mai întâi într-o maºinã,
apoi în alta, care avea probleme s-o ia din loc.
Din aceastã maºinã din urmã s-a rãspuns cu foc
în direcþia lui Wilson,
iar paznicul a cãzut la pãmânt cu un glonþ în stomac.
Acesta se aflã acum la spitalul din Hackensack,
iar medicii spun cã probabil îºi va reveni.
Cei patru bandiþi au avut feþele acoperite în timpul jafului efectiv,
aºa cã nicio descriere detaliatã nu este disponibilã.
Unul dintre ei, totuºi, este descris
de cãtre casierul-ºef ca purtând pe faþã o eºarfã verde neobiºnuitã,
decoratã cu harpe de aur.
Poliþia localã ºi statalã investigheazã cazul.
O eºarfã verde neobiºnuitã!
Din astea se vând cu miile de Ziua Sfântului Patrick.
Dar asta este aceea folositã la jaful respectiv.
De unde ºtii asta?
Încearcã sã mã urmãreºti...
Un fost boxer, poreclit Suedezul, se îndrãgosteºte de o anume Kitty Collins.
Pentru ea, e condamnat la trei ani de închisoare.
Când iese,
e antrenat într-un jaf printr-un prieten, un fost hoþ pe nume Charleston.
În noaptea în care se pune la cale jaful, e prezentã acolo ºi o femeie.
Charleston nu a pronunþat niciun nume,
dar eu cred cã e vorba de aceeaºi Kitty Collins.
Continuã.
Jaful de la Prentiss Hat a avut loc pe 20 iulie 1940.
În aceeaºi noapte, Suedezul ºi o femeie neidentificatã
s-au cazat la un mic hotel din Atlantic City.
Douã zile mai târziu femeia o ºterge,
iar Suedezul încearcã sã se sinucidã.
O cameristã îi salveazã viaþa,
iar el, ca semn de recunoºtinþã, încheie o asigurare de viaþã pe numele ei.
- Asta-i tot? - Aproape.
Pânã când, ºase ani mai târziu, îl gãsim pe Suedez în Brentwood.
Aºa cum ºtie toatã lumea, angajat la benzinãrie.
Numai cã...
e în aºteptarea unor asasini care sã-l prindã ºi sã-l omoare.
Drãguþ din partea lui sã poarte asta tot timpul dupã el, nu?
Fãrã ea, mi-aº fi continuat munca obiºnuitã
ºi peste asasinarea lui s-ar fi aºternut tãcerea.
- Las-o baltã. - Cum?
Nu meritã sã-þi iroseºti timpul.
Dar noi am fãcut asigurarea pentru Prentiss Hat.
E vorba de un sfert de milion de dolari
de la Atlantic Casualty, bani care nu au fost niciodatã recuperaþi.
Reardon, ºtii cum merg lucrurile în industria asigurãrilor.
Pierderile dintr-un an determinã prima de asigurare care va fi plãtitã în anul urmãtor.
Dacã am plãtit în 1940, aºa cum am fãcut în cazul Prentiss Hat,
asta s-a ajustat în primele din 1941.
Acum e 1946.
Treaba noastrã e sã menþinem un minimum de pierderi,
aºa încât primele sã nu creascã prea mult în 1947.
Ãsta-i modul nostru de a servi publicul.
ªi nu te intereseazã sã recuperãm banii ãºtia?
Oh, desigur,
dacã ai ºti unde se aflã, dar tu nu ºtii.
Ai o bãnuialã despre un tip care ar fi putut fi implicat în jaf.
E mort.
În afarã de asta, nu ºtii nimic.
Acum douã zile nu ºtiam nici asta.
Kenyon la telefon.
Pentru tine.
Reardon.
Bunã, Lubinsky. Ce mai faci?
Cum?
Chiar aºa?
Rãmâi un minut la telefon.
Mã mai ocup de cazul ãsta sau trebuie sã pãrãsesc Atlantic Casualty?
- Pãi, eu... - Ce alegi?
Bine. Îþi dau o sãptãmânã.
Dar dacã nu gãseºti banii, îþi voi tãia timpul ãsta din concediu.
Bine, Lubinsky, ne întâlnim într-o orã.
Doi marinari l-au gãsit zãcând într-un WC din garã,
într-o baie de sânge.
Fusese împuºcat cu un minut sau douã înainte.
- Cine e? - Ai auzit de Blinky Franklin?
Despre el e vorba. Delireazã întruna despre Suedez, Dum-dum Clark...
ºi vechea noastrã cunoºtinþã, Kitty Collins.
Totuºi, n-are rost sã-þi spun eu toate astea.
Le poþi afla direct de la sursã.
- Ce ºanse de supravieþuire are? - Niciuna.
Cât timp i-a mai rãmas?
A depãºit deja estimãrile.
De-asta þi-am spus sã te grãbeºti.
Bunã, doctore.
Dacã tipul nu sunã pânã la 10:30, ar fi mai bine sã începem imediat.
Fiecare va fura câte o maºinã.
Plouã în continuare. Va fi...
Mizez 10.
Merg.
N-am mai fost niciodatã într-o fabricã de pãlãrii.
Nici în asta n-ai fost încã.
Vorbeºte despre noaptea dinaintea jafului de la Prentiss Hat.
Dã-mi douã cãrþi.
Eu iau trei.
Dacã mai continuã sã plouã, va fi un noroi groaznic pe drumul ãla de þarã.
Câþi kilometri de drum rãu sunt pânã la Halfway House?
Nu-mi plac loviturile pe ploaie.
Ploaia îmi dã de fiecare datã fiori.
Urãsc ploaia. Urãsc ploaia.
Una pentru dealer.
Sunt 18 kilometri pânã la Halfway House, Blinky,
drumul tãu ºi al lui Dum-dum.
- Nu câºtig deloc. - Nici eu.
Ce ziceþi, bãieþi? Vã e clar acum ce aveþi de fãcut?
Ar fi cazul. Am revãzut fiecare miºcare mai mult decât suficient.
De ce nu sunã tipul ãla?
Relaxeazã-te, Dum-Dum.
Cum stãm aici ºi aºteptãm veºti despre maºini, mi-aduc aminte cã, o datã,
doi tipi pe care îi cunoºteam au jefuit un cinematograf din L. A.
Totul a mers bine... pânã când au vrut sã fugã cu maºina pregãtitã dinainte.
ªtiþi ce s-a întâmplat? Cineva o furase.
Un poliþist l-a omorât pe unul dintre tipi pe o alee din spatele cinematografului.
Celãlalt individ s-a predat cu toþi banii.
- Ce poveste... Mai ºtii ºi altele de acelaºi gen?
Da! Mai e un tip pe care l-am cunoscut...
Gata, terminã! Nu vrem sã ascultãm poveºtile tale, înþelegi?
Hai, împarte cãrþile.
Adorm.
Lasã-mã sã tai înainte sã împarþi, bine?
Ce se întâmplã cu tine?
Cum adicã, ce se întâmplã?
Eºti nervos. Transpiri la greu.
Închide gura sau þi-o închid eu!
- Tu ceri asta în ultima vreme. - Hei!
- Vreo obiecþie? - Da.
Nu te bãga, Suedezule. E gagica lui.
Vezi-þi de treburile tale, Suedezule.
Pot sã am grijã de mine ºi singurã.
Dacã mã atingi, nu vei mai apuca zorii zilei.
Haide, Suedezule, joacã câteva mâini.
Dã-te mai încolo!
Împarte.
- Trei cãrþi. - La fel.
Una pentru dealer.
150 de dolari.
Mã arunc.
Ridic miza cu 100 de dolari.
200 de dolari peste tine.
Sec.
Douã perechi. Aºi ºi ºeptari.
Pãcat...
Full. Optari cu doiari.
Îndrãzneºte sã-l atingi ºi îþi fac creierii terci.
De ce l-a lovit? Nu înþeleg.
Nimeni nu mã poate înºela ºi scãpa nepedepsit.
Crezi cã a minþit?
Trebuia sã-mi arate cãrþile înainte sã ia potul.
Dacã n-ar fi treaba de mâine, þi-aº arãta eu þie.
Trebuia sã arate cãrþile.
Da...
Mai întâi afacerile,
dar apoi, vom discuta noi.
Când vrei tu.
Alo?
Da?
Da, eu sunt.
Cum sunt?
Bine.
Maºinile aºteaptã în garaj.
Totul e în regulã.
Atunci putem pleca.
- Ne vedem dimineaþã. - Da.
ªi tu, Suedezule.
Nu trebuia sã te loveascã.
Ai avut ce ai anunþat.
Nu trebuia sã te loveascã.
Mã depãºeºte. Nu ºtiu ce îl mai þine în viaþã.
- Va mai putea vorbi? - E ca ºi mort acum, numai cã mai respirã.
Presupun cã va trebui s-o gãsesc pe vechea mea prietenã, Kitty Collins.
Nu ºtim nimic despre ea.
- Asta nu e o probã. - Crezi cã eu nu ºtiu?
Slabe ºanse ca vreodatã aiurelile unui tip
- sã fie admise ca mãrturie. - Uite ceva aici, locotenente.
Hmm. Un articol de ziar despre asasinarea Suedezului...
ºi un bilet de autobuz spre Brentwood.
Le avea în buzunarul de la pantaloni.
Calc-o! Nu poþi accelera mai mult?
Pare o fugã reuºitã... Pãcat cã a trebuit sã-l împuºti pe tipul de la poartã.
Jaful s-a terminat. Asta e fuga.
Þi s-au pãrut a fi acolo 200 de bãtrâne?
N-am vãzut în viaþa mea atâþia bani la un loc.
Mã întreb dacã ºi ceilalþi sunt la fel de norocoºi ca noi.
Aºa ar trebui. Au fugit înaintea noastrã.
Cred cã Suedezul a reuºit.
L-am vãzut fugind spre maºinã ºi nu era niciun obstacol în drumul lui.
Sigur, a scãpat.
Uitã-te dupã Polk Road.
Aici e un drum la stânga. Da. La stânga pe Polk Road. Ar trebui sã ajungem în 5 minute.
Bunã, fermierule.
- Ceilalþi n-au ajuns? - Eu sunt aici.
- Salut. - Totul a mers bine?
Da. Cu siguranþã.
Oh, Doamne!
ªi nu sunt marcaþi.
N-are rost sã stãm ºi sã ne holbãm la ei.
Sã începem sã numãrãm.
Tu dã-te înapoi.
Daþi-vã la o parte!
Întoarceþi-vã!
Tu, lasã pistolul!
Faþa la perete!
Mâinile sus! Mai sus!
Bunã idee aþi avut, bãieþi!
Sã mã lãsaþi sã mã duc singur la Halfway House, în vreme ce voi împãrþeaþi banii, nu?
Pun pariu cã v-aþi prãpãdit de râs.
Halfway House a luat foc azi-noapte.
- De asta am venit aici. - Cineva trebuia sã mã anunþe ºi pe mine.
Þi s-a spus. Eºti aici.
Data viitoare, jucaþi corect.
Ne mai vedem noi, Suedezule.
ªi uite aºa se duce un sfert de milion de dolari!
Un sfert de milion.
I-au trebuit ºase ani sã afle
unde se ascundea Suedezul. ªi atunci a fost prea târziu.
Da. Mã întreb ce ºi-ar spune acum unul altuia el ºi Suedezul.
Cel puþin ºtim de ce Blinky era în drum spre Brentwood.
Un sfert de milion e o tentaþie destul de mare.
Mã întreb care dintre ceilalþi membri ai bandei i-a fãcut felul.
Hmm. Camera Suedezului din Brentwood
ar trebui sã conþinã rãspunsul.
Ofiþer!
Ce e?
- Aveþi camere libere? - Doar una.
- Pot s-o vãd? - Pe aici. Sus.
Abia am ajuns în oraº.
Tipul care are un restaurant în josul strãzii mi-a spus cã ai avut un chiriaº.
Se numea Lunn, ceva de genul ãsta.
A spus cã a murit.
M-am gândit cã poate camera e încã goalã.
Încã este goalã. Asta e.
O iau.
- 9 dolari pe sãptãmânã, în avans. - Bine.
Baia e la capãtul holului, ultima camerã pe dreapta.
Aici sunt banii dvs.
- Vã voi anunþa dacã îmi trebuie ceva. - În regulã.
Acesta e omul?
Mã duc sã sun la poliþie.
Ai gãsit ceva?
Mai bine ai ridica mâinile sus.
- Ce cauþi? - Acelaºi lucru ca ºi tine.
Banii de la jaful de la Prentiss Hat.
- De unde ºtii despre asta? - ªtiu. E suficient.
- De unde ºtii? - Mi-a spus Blinky Franklin.
Blinky e mort.
ªtiu. Stai acolo.
- Vrei sã mã arestezi? - Nu sunt poliþist.
Atunci ce vrei de la mine?
Nu ºtii ce a fãcut Suedezul cu banii,
altfel n-ai fi aici rãscolindu-i camera.
Dar poate cã ºtii anumite lucruri care,
puse laolaltã cu lucrurile pe care le ºtiu eu,
îmi vor spune unde se aflã banii.
ªi la felul cum stau lucrurile, mai bine mi-ai rãspunde la întrebãri.
Ce vrei sã ºtii?
De ce v-aþi întâlnit dupã jaf la fermã,
ºi nu la Halfway House, aºa cum aþi plãnuit înainte?
Ei bine... ?
Jaful ãsta a fost aºa de demult...
Haide, Dum-dum. Sigur îþi aduci aminte
cã Halfway House a ars în noaptea dinaintea jafului.
Mda. Cine a ales ferma?
Domnule, vrei sã ºtii prea multe.
Dum-Dum!
Blinky a fost ucis cu un glonþ de genul celor pe care le foloseºti tu,
de calibrul 45. Dintr-un pistol exact ca acesta.
Vrei sã facem un târg?
Nu vãd oricum ce ai avea de pierdut.
Cine a ales ferma?
- Cine crezi? - Eu întreb, tu rãspunzi.
Colfax.
Ãsta e Big Jim, nu-i aºa?
Când ai aflat vestea despre incendiul de la Halfway House?
Ne-am despãrþit seara.
Urma sã nu ne mai întâlnim pânã în dimineaþa urmãtoare, la fabricã.
Colfax ºtia unde ne aflam fiecare.
- Ne-a trimis vorbã despre schimbare. - Prin cine? Kitty?
La ce orã?
A ajuns la ascunzãtoarea mea pe la miezul nopþii.
La fermã, când Suedezul v-a tras clapa,
a pretins cã lui nu i s-a spus despre schimbare.
De unde a ºtiut însã el sã vinã la fermã?
Tu l-ai omorât pe Suedez?
Nu eu. Nu l-am putut gãsi.
N-am ºtiut unde e pânã când am citit în ziare cã i s-a fãcut felul.
Cine l-a omorât?
Aici m-ai prins. Nu am fost eu sau Blinky.
Noi cãutam banii.
L-am fi omorât noi pe singurul tip care ne putea spune unde sunt?
ªi l-ai omorât pe Blinky ca sã nu ajungã aici înaintea ta.
Oh, aº fi împãrþit banii cu el.
N-am vrut ca el sã vinã aici.
Ar fi putut sã se trãdeze.
Oamenii de felul lui îndrugã verzi ºi uscate dacã îi iei mai tare la întrebãri.
Te deranjeazã dacã fumez?
Da.
Apropo, ce s-a întâmplat cu Kitty Collins?
Kitty?
Lasã-mã sã mã gândesc...
Ultima datã când am auzit de Kitty...
Bine, domnule...
Acum e rândul tãu sã rãspunzi la întrebãri.
De ce te intereseazã Kitty?
Haide! Acum eu întreb, iar tu rãspunzi.
Cred cã ea ºtie unde se aflã banii.
Cum te-ai gândit la asta?
Suedezul, împreunã cu o fatã, s-au cazat la un hotel din Atlantic City
în noaptea de dupã jaf.
Douã zile mai târziu, fata a ºters-o.
Mã bate gândul cã ºi banii au dispãrut o datã cu ea.
Ce te face sã crezi cã a fost Kitty?
- A fost gagica lui Colfax. - Nu te contrazic.
Da...
Da. Am priceput.
Faci pe prostul, Dum-dum.
Poliþiºtii te aºteaptã afarã.
Mã ocup eu de poliþiºti.
Cu bine, domnule.
E un bãrbat pe acoperiº!
Bunã, locotenente.
- Salut. - Mã bucur sã te vãd.
- Ce ai aflat? - Cred cã suntem aproape de final.
- Unde mergem? - Pittsburgh.
El nu ºtie încã, dar am întâlnire cu vechiul tãu prieten, Big Jim Colfax.
Îþi aminteºti? Fostul iubit al lui Kitty?
Da... Ce rol are el?
Omul numãrul unu.
El a plãnuit lovitura de la Prentiss Hat.
- De unde ai auzit asta? - Dum-Dum.
- A apãrut în Brentwood? - Da.
ªi a fugit dupã un schimb de focuri.
S-a gãsit sânge pe acoperiº, deci a fost lovit.
Fiecare poliþist din Brentwood pretide cã el a fost cel care l-a nimerit.
- ªi tu ce fãceai în timpul acela? - Eram în camera Suedezului...
... dormind.
Big Jim, nu? Se presupune cã se ocupã acum de afaceri legale.
Aºa e. Acum e mare antreprenor.
- Dl. Reardon? - Aici sunt.
- James Reardon? - Eu sunt.
- O telegramã, domnule. - Mulþumesc.
Ca rãspuns la solicitarea dvs. :
Incendiul de la Halfway House, 20 iulie 1940,
la 2:53 a. m.
Semnat: Kenny, ºef al Departamentului Pompierilor din Hackensack.
- Ce înseamnã asta? - Înseamnã cã suntem pe drumul cel bun.
Oh, apropo, ai adus pistolul?
Da. Ce s-a întâmplat cu al tãu?
Oh, l-am pierdut sau mi-a fost furat...
Sau ceva de genul ãsta.
Mmm. Hai sã tragem un pui de somn.
- Dl. Colfax? - Da.
Nu mã intereseazã nicio asigurare, d-le Reardon.
Nu sunt agent de vânzãri.
Investighez moartea unui bãrbat pe nume Ole Andersen.
Alias Pete Lunn,
dar cunoscut ºi sub porecla de Suedezul.
Nu-mi amintesc niciunul dintre aceste nume.
- A lucrat pentru mine? - Se poate spune ºi aºa.
- Cu cât timp în urmã? - 1940.
Oh. Sezonul de vânãtoare începe curând. Nu ratez niciodatã prima zi.
Am aflat cã Andersen a fost membrul unei bande
care a jefuit cândva Fabrica Prentiss Hat de un sfert de milion de dolari.
Oh, da. Mi-amintesc cã am citit despre asta.
Au scãpat toþi, nu? Niciunul n-a fost prins.
Nu pânã acum.
Dar aproape toþi au sfârºit destul de tragic.
Fermierul a murit din cauze naturale.
Suedezul ºi Blinky Franklin au fost amândoi uciºi.
Dum-dum s-a întors în Brentwood ºi a fost rãnit într-un schimb de focuri cu poliþia.
ªtiþi cine mai fãcea parte din bandã?
Dumneavoastrã.
Eu?
Nu, frate, nu eºti pe drumul cel bun.
Sunt un cetãþean cinstit.
Vãd cã te-ai aranjat destul de bine.
Nu mã plâng.
Lumea de aici - oameni de afaceri ºi alþii - ºtie cã am fost la închisoare,
dar nu-mi poartã picã pentru asta.
Ei cred cã dacã un om încearcã sã se ridice,
meritã o mânã de ajutor.
Frumos discurs, Colfax. Solid.
Ascultã, Reardon, dacã încerci sã mã acuzi de ceva, dã-i drumul.
N-am nimic de ascuns.
Asta e pãrerea ta.
Oricum, n-am nicio dovadã împotriva ta.
Numai spusele unora ºi altora.
La drept vorbind, nu tu mã interesezi.
Vreau sã ºtiu ce s-a întâmplat cu o fatã pe nume...
... Kitty Collins.
Îþi aduci aminte de Kitty?
Da. Îmi amintesc de ea.
Poate cã nu-þi spun nimic nou,
dar Kitty Collins a fost cea care a cules roadele jafului, ºi nu Suedezul.
Ce vrei sã spui?
Când membrii bandei s-au întâlnit dupã jaf sã împartã prada,
Suedezul le-a tras clapa
ºi a plecat cu toþi banii.
Nu mã mir cã a fost ucis.
În aceeaºi searã, el ºi Kitty erau împreunã în Atlantic City.
A plecat de la el câteva zile mai târziu.
Banii au dispãrut odatã cu ea.
Pe bune, Reardon?
O cameristã de la hotel o poate identifica pe Kitty,
dacã o confrunt cu ea.
Ai idee pe unde se aflã?
Am crezut cã îmi vei putea spune tu.
Aº vrea sã fi ºtiut.
Îþi voi spune ceva, Riordan.
Dacã e ceva ce urãsc pe lumea asta,
asta e o tipã care face joc dublu.
Tipul ãla... Cum îl chema? Suedezul?
N-a avut nicio ºansã, nu?
Orice membru al bandei care l-ar fi gãsit,
i-ar fi fãcut felul.
Se poate spune cã Kitty Collins i-a semnat condamnarea la moarte.
Alo?
Da, la telefon.
Da... Mmm-hmm.
Da, e chiar lângã mine.
Bine.
Un tip pe nume Jake the Rake.
Întreba de Kitty?
Da.
Am rãspândit vestea cã are timp
pânã disearã la 10 pentru a mã contacta,
sau voi prezenta poliþiei tot ceea ce ºtiu.
Cu bine, Colfax. Mã bucur cã te-am cunoscut.
Spune, Reardon...
Dacã o gãseºti, anunþã-mã ºi pe mine, bine?
Dupã ce termini cu ea,
aº vrea sã-i spun ºi eu vreo douã vorbe lui Kitty.
Avem niºte treburi neterminate.
Mã întreb dacã acea cameristã o poate cu adevãrat identifica pe Kitty.
Dupã ºase ani? Nici o ºansã.
Dar Colfax a crezut.
Cred cã la fel va face ºi Kitty.
ªtii ce cred eu?
Cred cã suntem nebuni dacã aºteptãm aici ca femeia aia sã sune.
Va suna.
Pun pariu cã nu o va face.
N-am fost degeaba atâþia ani în poliþie.
ªtiu mai multe despre femei...
Da?
Reardon la telefon.
Cum spuneþi dvs. , d-rã Collins.
Green Cat pe strada Salton?
Nu. Nu, mulþumesc. Nu-mi place Green Cat.
Mai bine în holul Teatrului Adelphi,
în 20 de minute.
Nu, nu voi fi acolo,
dar voi trimite pe cineva.
Spectacolul deja a început, deci nu va fi aglomerat.
Te va aduce la mine.
Ascultã, nu va fi niciun poliþist. Vreau sã facem un târg.
Dacã eºti arestatã, totul se terminã cu asta. Imagineazã-þi ºi tu.
Bun.
Omul va aºtepta.
Costum albastru, papion.
Ai un foc?
Nu conteazã.
Am vrut doar sã-þi vãd cravata.
Sunt gata.
Vom lua un taxi.
Drept înainte. Îþi voi spune eu unde sã întorci.
Unde e Reardon?
Eu sunt Reardon.
Trebuia sã-mi dau seama.
Am sperat cã vei suna.
De unde ai ºtiut unde sã mã gãseºti?
O voce din trecut,
Jake the Rake, m-a sunat.
Am luat primul avion spre Pittsburgh.
La dreapta, la urmãtoarea intersecþie.
Unde mergem?
Green Cat pe Strada Salton.
Credeam cã nu-þi place Green Cat.
Doar atunci când nu sunt aºteptatã acolo.
Un pahar cu lapte, fierbinte.
N-am mâncat toatã ziua.
- Un sandwich cu grãtar, în sânge, ºi un pahar de bere. - Foarte bine, domnule.
Ei bine...
Ce ai de spus?
Despre ce, d-le Reardon?
Cei 254, 912 de dolari.
Crezi cã sunt la mine?
Pentru binele tãu, sper cã da.
Eu nu reprezint legea.
Treaba mea e sã recuperez banii
pe care i-a pierdut compania pentru care lucrez.
Dacã banii s-au dus, ei bine,
sã te bag la rãcoare pentru 20 de ani
ar fi o rãsplatã
pentru timpul ºi eforturile mele irosite.
Poþi face sã fiu arestatã, d-le Riordan?
Blinky Franklin a fãcut pe patul de moarte
o declaraþie sub jurãmânt.
Nu existã mãrturie mai puternicã.
ªi existã o cameristã dintr-un hotel din Atlantic City
care are o memorie a feþelor remarcabilã.
Ei bine?
Oh, n-are rost sã mã mai prefac.
Voi face orice îmi ceri.
Îþi voi da fiecare bãnuþ pe care îl pot strânge.
ªi cât înseamnã asta?
Pãi... Aº putea strânge 65,000, cel mult 70,000.
Nu-i de ajuns.
Doar atât aº putea strânge.
Nu mint, d-le Reardon, nu acum.
ªtiu când sunt înfrântã.
Mã lupt pentru viaþa mea.
Nu pentru viaþa lui Kitty Collins, ci pentru a mea.
Am un cãmin acum, ºi un soþ.
Am o viaþã pentru care meritã sã lupþi ºi aº face orice
ca s-o pãstrez aºa cum e.
Poate cã am putea totuºi face afaceri,
dacã ai o recompensã de oferit.
Ce vrei sã spui?
Vreau sã cadã capul cuiva.
ªi cine ar fi acesta?
Colfax.
Nici mãcar vechea Kitty Collins nu a ciripit niciodatã, d-le Riordan.
Ei bine, eu plec.
Pot sã spun poliþiei unde locuieºti
ºi la ce orã vei fi acasã?
Oh, te rog, aºteaptã.
Ce vrei?
Aºa-i mai bine.
Cine a plãnuit jaful?
Colfax.
Suedezul era îndrãgostit de tine?
Nu-l vãzusem de mult timp,
dar în clipa în care m-am uitat la el, am ºtiut.
Se uita mereu la mine,
ºi poate cã nu pare mare lucru, dar purta mereu asupra lui
o eºarfã pe care i-o dãdusem eu.
Verde...
... cu harpe aurii?
- Sandwich cu grãtar? - Pentru mine.
Laptele e pentru doamna.
Domnule Reardon...
Aº vrea sã crezi ceva.
Îmi uram viaþa de atunci, numai cã nu eram suficient de puternicã
sã mã rup de ea.
Tot ceea ce puteam face era sã visez la o loviturã importantã care
sã-mi permitã sã abandonez stilul acela de viaþã.
Suedezul a fost ºansa mea de a-mi vedea visul realizat.
Tot ceea ce îmi doream era sã rãmân singurã cu el.
Dar Colfax era mereu acolo.
Credeam cã nu mai era nicio speranþã,
dar dintr-o datã ºansa mi-a surâs.
Adicã incendiul de la Halfway House.
Colfax m-a trimis sã le spun celorlaþi ce s-a întâmplat,
ºi cã urma ca ei sã se întâlneascã la fermã.
Prima datã m-am dus la Blinky Franklin,
apoi la Dum-dum.
Pe Suedez l-am lãsat la urmã.
Era aproape 2 dimineaþa când am ajuns acolo.
Kitty!
Ce se întâmplã?
Îmi risc viaþa venind la tine.
Dar n-am putut sta deoparte,
mai ales dupã ce ai fãcut pentru mine în Philadelphia.
Lasã asta. De ce eºti acum aici?
Colfax crede cã sunt în drum spre New York.
Trebuie sã se întâlneascã acolo cu mine, mâine.
Dar a trebuit sã vin, Suedezule, ºi sã-þi spun.
Ce sã-mi spui?
Plãnuiesc sã te tragã pe sfoarã.
Cine?
Colfax ºi ceilalþi.
Nu au de gând ca tu sã vezi vreun ban
din lovitura de mâine.
De unde ºtii asta?
Colfax le-a spus asta astã-searã lui Dum-dum
ºi Blinky imediat dupã ce ai plecat tu.
Mai întâi a pronunþat numele tãu
ºi a spus chestii urâte despre tine, apoi a lansat ideea.
Ce-ar fi dacã ei nu s-ar duce
la Halfway House dupã jaf?
Tu te-ai duce acolo,
dar ei ar fi în altã parte, cu tot cu bani.
Ce au spus Blinky ºi Dum-dum?
Au fost de acord cu ideea.
Unde se vor întâlni?
La ferma din nordul oraºului, pe Polk Road,
la 18 kilometri de bariera oraºului.
Colfax te urãºte, Suedezule, atât de mult,
încât Blinky ºi Dum-dum s-au molipsit de la el
ºi acum te urãsc ºi ei.
Mulþumesc cã m-ai anunþat, Kitty.
Ce ai de gând sã faci?
Suedezule, ce ai de gând sã faci?
O sã le fac ceea ce aveau ei de gând sã-mi facã mie.
Promite-mi un lucru.
Sã nu mã laºi baltã.
- Dacã aflã Colfax ce am fãcut... - Nu-þi face griji.
ªtii de ce te urãºte Colfax?
Din cauza mea.
Nu e prost. A înþeles ce s-a întâmplat.
De ce te-ai întors la el, Kitty?
Poate pentru cã îl urãsc.
Sunt o otravã, Suedezule, pentru mine ºi pentru toþi cei din jurul meu.
Mi-ar fi teamã sã plec cu cineva la care þin,
de teama rãului pe care i l-aº putea face.
Pe el nu-mi pasã dacã îl rãnesc.
Nu te vei întâlni mâine cu el.
Nu, Suedezule?
ªi asta e totul, d-le Reardon.
Întreaga poveste.
Am ºtiut atunci cã pânã în seara urmãtoare
Suedezul va lua banii, toþi banii.
ªi totul a fost perfect.
Ne-am întâlnit imediat dupã ce el a plecat de la fermã.
Am mers în Atlantic City.
ªi de îndatã ce ai putut sã pleci, l-ai lãsat cu buzele umflate.
Mi-ar fi plãcut s-o cunosc pe vechea Kitty Collins.
Erai în afara oricãrei suspiciuni,
fiindcã nimeni nu ºtia cã ai fost cu Suedezul.
N-aveai a te teme de nimeni.
Pãcat cã acum s-a terminat.
Sã plecãm de aici, d-le Reardon. Sunt tulburatã.
Unde vrei sã mergi?
Nu conteazã.
Du-mã la hotelul tãu.
Mã duc pânã la toaletã.
- Te voi aºtepta. - Nu pleca.
- Cât de departe e? - Cam 5 kilometri.
Opreºte sirena. Noi lovim uºa din faþã.
- Bãieþi, voi acoperiþi celelalte uºi ºi ferestrele. - În regulã.
Ai arma la îndemânã?
- Desigur. De ce? - Am întrebat doar.
E Dum-dum.
- Acoperã-ne! - Tu treci acolo!
Operator, acesta e un apel al poliþiei.
Trimiteþi o ambulanþã la nr. 792, River Bend. Repede.
- Ambulanþa nu va fi de niciun ajutor. - Îmi pare rãu, Colfax.
Speram sã-l opresc pe Dum-dum. Te voiam în viaþã.
- Cum þi-ai dat seama, Reardon? - Dum-dum m-a fãcut sã intru la bãnuieli.
A spus cã Kitty l-a anunþat despre schimbarea locului de întâlnire la miezul nopþii.
Halfway House nu a ars pânã la 3 dimineaþa.
Asta înseamnã cã tipa a avut un partener.
ªi cine ar fi putut fi acesta, dacã nu tu?
- Aceasta e soþia ta? - Da.
- Bunã, Kitty. - Am prins-o afarã.
- Cât e de grav? - Ambulanþa e pe drum.
Va fi puþin cam târziu.
Cred cã ni s-a terminat norocul, Kitty. Nu aveai nimic împotriva ei pânã acum, nu?
Nu, dar a trebuit sã te fac sã crezi asta. Aºa am fost sigur cã vei încerca sã mã elimini,
- înainte sã aflu cã Kitty e soþia ta. - ªi asta ºtiai?
Soþii nu pot depune mãrturie unul împotriva celuilalt.
Altfel, aº fi încercat sã vã aþâþ unul împotriva celuilalt,
în loc sã mã transform într-o þintã pentru asasinii tãi.
Îmi dai o þigarã, te rog?
Ceea ce nu înþeleg e de ce i-ai trimis pe cei doi asasini dupã Suedez.
Nu-þi putea face niciun rãu de acolo, din Brentwood.
De ce nu l-ai lãsat în pace?
N-am putut.
Dacã cineva din bandã l-ar fi gãsit, aºa cum am fãcut-o eu?
Toþi cãutau banii.
Suedezul ar fi putut sã spunã varianta lui ºi asta ar fi însemnat sfârºitul jocului.
Ceilalþi ºtiau cã eu ºi Kitty suntem cãsãtoriþi,
ºi ºi-ar fi dat seama de înscenare.
Oricum, dacã nu l-aº fi eliminat,
s-ar fi întrebat de ce n-am fãcut asta... ºi ar fi început sã se gândeascã.
Jim!
Spune-le cã eu n-am ºtiut nimic.
Jim, ascultã-mã. Mã poþi salva.
Jim, mã auzi?
Spune-le cã n-am ºtiut de asasinii aceia!
Spune:"Kitty e nevinovatã. "
Jur, Kitty e nevinovatã.
Spune asta, Jim, spune-o! Voi fi salvatã dacã faci asta.
Nu-i cere unui muribund sã-ºi trimitã sufletul în iad.
"Kitty e nevinovatã. Jur, Kitty e nevinovatã. "
În zadar, Kitty. Þapul tãu ispãºitor e mort.
Întoarce-te, Jim. Spune-le.
Întoarce-te! Salveazã-mã! Jim!
"Kitty e nevinovatã. "
"Kitty e nevinovatã. Jur, Kitty e nevinovatã. "
"Jur, Kitty e nevinovatã. "
"Kitty e nevinovatã!"
Iar Suedezul habar n-a avut cã iubita lui s-a întors direct la Colfax cu toþi banii.
Cât despre ceilalþi, habar n-au avut cã ea a plecat vreo clipã de lângã Colfax.
- Am înþeles totul bine? - Exact.
Deci Colfax a înscenat toatã treaba doar ca sã nu fie nevoit sã împartã prada.
O înºelãtorie care sã punã capãt oricãrei înºelãtorii.
Da. ªi dacã stau sã mã gândesc, nimic din toate acestea
nu ar fi ieºit la luminã, dacã n-ar fi existat o poliþã de 2, 500 de dolari...
- Mda. - Presupun cã aºtepþi sã fii felicitat.
Ah, asta-i meseria mea.
Datoritã splendidelor tale eforturi,
rata pierderilor Companiei Atlantic Casualty în 1947
va coborî probabil sub 10%.
Felicitãri, d-le Reardon.
Nu-mi doresc decât un somn bun.
De ce nu mergi sã te odihneºti? Trebuie sã recunosc, meriþi asta.
Azi e vineri. Nu te întoarce pânã luni.
Mulþumesc.
Traducerea ºi adaptarea: djbrain - iNT SUBS
iNT GROUP (c) www.subs.ro