Jako je slovo v tichu, světlo v temnotě,
život ve smrti,
tak let jestřába září na volné obloze.
STVOŘENÍ ÉA
Stáhněte plachty!
Vítr je příliš silný!
Zatraceně! Bouře v tuhle roční dobu? Kde je počasník?
Na co čekáš? Uklidni ty vlny, nebo se potopíme!
Co se děje?
Kapitáne, nemůžu si vzpomenout.
Nevybavuju si pravá jména větru ani vln.
Cože? Zešílel jsi?
Kapitáne!
Něco se vznáší nad mraky!
Kde?
Co to je?
Drak! Co tady dělá?
Tamhle je další!
Souboj draků? To není možné!
Jenom na Enladu dostalo horečku přes 2 000 ovcí.
Polovina z nich pošla.
Sedm set kusů dobytka postihla infekce.
Zatím jsme přišli o 50.
Na Taonu tu horečku chytilo malé dítě.
Klid!
Pokud začneme panikařit, co se stane s lidmi?
Postižené oblasti neprodyšně uzavřete
a povolejte všechny léčitele z království, nechť najdou lék.
Těm, kdo to potřebují, pošlete zásoby.
Čaroděj Kořen zjistí, co za tím stojí.
Ano, Veličenstvo.
Co s tím suchem na venkově?
Vyslali jsme počasníky, ale jejich snaha přinesla chabé výsledky.
Brzy už bude pozdě na jarní výsadbu.
Proč nás postihují takové pohromy, Kořene?
Cítím, že světlo pohasíná, Vaše Veličenstvo.
Jaké světlo?
Světlo rovnováhy, která udržuje chod světa.
Vaše Veličenstvo!
Co zase?
Děsivé zprávy!
Nedaleko pobřeží viděli draky!
- Draky? - Ano, dva. Jeden zabil druhého.
Draci tady na Východě? Je to vůbec možné?
Před dávnými časy splývali draci a lidé v jedno.
Člověk však toužil po vlastnictví, a tak se usadil na zemi a na mořích.
Draci chtěli svobodu, proto si vybrali vítr a oheň.
Od té doby jsou si draci a lidé vzdálení.
Slyšet, že tady draci byli spatřeni, že spolu dokonce bojovali...
Hrozící soumrak se prohlubuje.
Přiveďte mi toho kapitána, chci si poslechnout víc.
Kořene, ty půjdeš se mnou.
Promiňte, Vaše Veličenstvo!
- Budeme mít potíže! - Nemohu jinak!
- Co se děje? - Neviděl jste prince Arrena?
Od včerejšího večera není k nalezení.
Princ Arren zmizel?
Nechte toho.
Jeho Veličenstvo má spoustu práce.
To přece vidíte.
Odpusťte, prosím.
Princ se zdál poslední dobou posmutnělý, dělaly jsme si starost.
Nesmysl. Arrenovi je 17 let, není už dítě.
Omluvte toto vyrušení, Vaše Veličenstvo.
Váš lid je důležitější.
- Výborně. - Vaše Veličenstvo.
Musím teď vyřídit korespondenci.
Vyčkáme vašeho rozkazu, pane.
Už z toho blázním.
Arrene.
Vy tedy budete moje smrt.
Není ti nic?
Vydrž, chlapče.
Hledáš tohle?
Tahle země je pro poutníky nebezpečná.
Tentokrát jsi měl štěstí. Musíš mít hlad.
Není to moc, ale rád se podělím.
Jak se jmenuješ?
Jmenuju se Arren.
Arren? To znamená „meč“.
Přicházíš z Enladu.
Jak jste to poznal?
Tu čepel ukovala kouzla.
Určitě se ti nedaří vytáhnout z pochvy.
Copak?
Nic.
Arrene.
Pokud nemáš kam jít, můžeš se přidat ke mně.
Jistě jsme se nepotkali náhodou
a mně by se na cestách společník hodil.
Arrene! Tak půjdeš?
Jak vám mám říkat?
Krahujec.
Další opuštěné hospodářství. Statkáři odcházejí z polí.
Je za tím víc než jen špatná sklizeň.
Pojď, Arrene, musíme pokračovat.
Pane Krahujče?
Krahujče postačí. Copak?
Krahujče.
Kam vlastně jdeme?
Nejprve do nejbližšího města.
Ale kam dál, sám nevím.
- Chceš si odpočinout? - Ne.
Vydrž, už jsme skoro tam.
Jsme u cíle.
Tohle je město Hort.
To jsou vězni?
Otroci.
Lidé se tu kupují a prodávají jako zboží.
Obchodují s lidskými životy!
Dvě guineje, pánové! Nabízí někdo dvě guineje?
Tady, já dám dvě!
Tři? Prodáno pánovi, co nabídl tři guineje!
Omlouvám se, všechny pokoje mám obsazené.
Gáz ze Sowlu, lorbanerské hedvábí!
Kožešiny, plsti, vlna!
Dneska jsou trhy?
Ne, takhle to tady vypadá po celý rok.
Hedvábí, satén! Plátna, rouna!
Co byste si přál?
Nejjemnější lorbanerské hedvábí.
Jemné jako jepičí křídla!
Nemám ženu, potřebuju kabát pro svého společníka.
Tihle čarodějové! Na ženy kašlou.
Já přece kabát nepotřebuju.
Takhle chodit nemůžeš.
Měl bys skrýt to, co nosíš na opasku.
Co tohle?
Ovčí rouno z Gontu, nejvyšší kvalita.
Osnova ze čtyř vláken? To je andradská práce.
Na Gontu používají osnovu nejméně z šesti vláken.
Vy jste dřív bývala čarodějka. Proč teď obchodujete s padělky?
Kouzla už lidi netáhnou!
Mý zboží sice není to, zač ho vydávám,
ale aspoň je skutečný.
Žádný lži a zdání jako kouzla a čáry!
Krahujče!
Děkuju.
Co to...!
Pusť mě!
Jen klid, mladý muži.
Něco pro tebe mám. Tohle otvírá dveře k dokonalému štěstí.
Co je to?
Hadžia, můj pane.
Vezmi si, zapomeň na strach a trápení.
Žádné trápení? Žádný strach?
Strasti tohoto světa už tě nikdy nepotrápí.
Nemusíš mi platit, bude mi potěšením.
Arrene.
Co to děláš?
Tvůj přítel, můj pane?
A co ty? Čarodějové snad nemají starosti?
Pro to, co prodáváš, nemám využití.
Pryč s čarodějnickou nadutostí!
Vsadím se, že o svoje schopnosti už jsi taky přišel!
S hadžiou si nezahrávej, Arrene. Podívej!
Kdo si ji dá, cítí se jako v ráji.
Pak ale duše opustí tělo a bezcílně bloudí temnotou.
Když se vrátí, chce další hadžiu. A nakonec přijde smrt.
Co je?
Už je ti líp?
Tady nahoře je čerstvější vzduch.
V tomhle městě něco není v pořádku.
Nejen v tomhle městě, chlapče.
Statkáři přicházejí o úrodu, ovce a dobytek kosí nemoci.
Lidé přicházejí o rozum.
Šíří se snad nějaká morová nákaza?
Ne. Morovou nákazou se obnovuje rovnováha.
Tohle ukazuje spíš na to, že se někdo snaží rovnováhu zničit.
V celém Zeměmoří žije jediná bytost, která by takového zla byla schopná.
Jedna jediná.
Nevrátíme se do hostince?
Ještě bych tady chvíli poseděl.
Dobrá.
Budu na tebe čekat. Dávej na sebe pozor.
Ano.
Lovci otroků.
Koukněte na čarodějničku.
Ta je ale ošklivá!
Ten ksichtík moc nevynese.
Jen pár guinejí. Ale aspoň se pobavíme.
Můj prst!
Kurážná čarodějka!
Tohle se mi bude líbit.
Kdo jsi?
Vystup a ukaž se.
Podívejme.
Co tady pohledáváš, chlapče?
Postarej se o něj!
Nic ve zlým, kluku. Jen poslouchám šéfovy rozkazy.
Vyřídím to rychle.
Třeba bys taky rád byl otrokem!
Škemrej o život!
Rozmyslel ses?
Život pro mě nic neznamená.
Takže chceš bojovat?
Tas svůj meč!
Dobře, řada na mně.
Ale ne.
Zůstaň stát. Copak ti na tý holce nezáleží?
Do toho.
Tady ji máš, když po ní tak toužíš!
Jdeme, padáme!
Není ti...
Therru!
Therru.
Pták.
Zase ty, chlapečku!
Seberte ho!
Hodí nám slušný balík, opatrně s ním.
Odveďte ho!
Krám starej. Co na něm vidí?
Vzdej to, škoda sil.
Ticho tam!
Ticho, nebo vás předhodím psům!
Tak hije!
Hněte sebou!
Co to s nima je?
Netuším. Pakáž líná, hněte sebou!
Hrome! Co se děje?
Krahujec.
Jdeme, Arrene.
Dokážeš vstát?
A co ostatní?
Všem jsem sundal pouta, zbytek je na nich.
Jak jsi věděl, kde mě najít?
Když ses nevrátil, prošel jsem Hort křížem krážem.
Nakonec mi někdo řekl, že lovci otroků chytili mladého kluka.
Musel jsem použít vyhledávací kouzlo.
Omlouvám se, byla to hloupost.
Kdepak, je to moje vina.
Měl jsem dávat větší pozor.
Promiň mi to.
Kdo je tam?
To jsem já, Krahujec.
Krahujec?
Mám s sebou raněného.
Omlouvám se. Je pozdě.
Dlouho jsme se neviděli, Gede.
Usnul.
Promiň, nejspíš jsi přišla o postel.
Teď je jeho. Dej si, zahřeje tě to.
Děkuju.
Vůbec ses nezměnil.
Jak se daří tobě, Tenar?
Jde to. Občas to není jednoduché.
A co ty?
Pořád se touláš?
Vynikající, díky.
Dlouho jsme se neviděli.
Ano.
Jako arcimág už nemám na vandrování
tolik času jako dřív.
A co přivádí arcimága tak daleko od domova?
Ze všech koutů Zeměmoří přicházejí špatné zprávy.
Je narušená rovnováha.
Jako by pohasínal sluneční svit.
Pohasíná i umění magie?
Ano, jako by nám sama krev proudila z žil.
Hledáš tedy odpověď.
Ano.
My jsme tě vzbudili, promiň.
Pojď k nám, neboj se. Je to můj starý přítel.
Tohle je Therru, žije se mnou pět let.
Já jsem Krahujec. Promiň, že jsem tě vzbudil.
Jestřáb?
Měl bys být poctěn, Therru s cizími lidmi nikdy nemluví.
Co se děje?
Že by to skutečně byla...
Pane Cobe?
Vstupte.
Omlouvám se, že ruším, žádám o svolení promluvit.
O co jde?
Uteklo nám pár otroků, promiňte.
Neuhlídal jsi mé vzácné zboží.
Většinu jsme zase pochytali.
A dál?
Co ti zbývající?
Pročesáváme venkov, najdeme je.
Blázne.
Myslíš si, že se bez tebe neobejdu?
Může za to čaroděj! Čaroděj s jizvou na tváři!
Prosím?
Čaroděj s jizvou na tváři?
Krahujec. Navštívil mě sám arcimág.
Najdi mi ho, Zajíci. Nebo uvidíš.
Nezklamu vás, můj pane.
Na tenhle den čekám věky, Krahujče.
Tenar! Přinesla jsem vodu!
Kde je?
Tenar! Ty ještě spíš?
Tenar?
Ty jsi nemocná?
Kdo to byl?
To je ta holka!
Muselo tě to zaskočit. Promiň, maličká, měla jsem ti to říct.
Nemusíš se bát, Arren přijel se mnou.
Není důvod k obavám.
V očích má někdy divokost, ale srdce má dobré.
Dobré ráno.
Mně už to stačí.
Jak myslíš.
Vyspal ses dobře? Jak se cítíš?
Dobře.
Nic jsem jí neudělal.
Jistěže ne. Pojď se nasnídat.
Bez jídla se nedá pracovat.
Pracovat?
Au...
Dělají se ti puchýře?
Ano.
Chceš si odpočinout?
Krásná vůně.
- Ale... - Ano, chlapče?
Jsi přece čaroděj.
Chápu.
Zajímá tě, proč se čaroděj lopotí na poli jako rolník.
Ano.
Poslouchej, Arrene.
Všechno pod sluncem a hvězdami se odvíjí od rovnováhy.
Vítr i moře, moc země i síla světla.
Cokoliv ony učiní, je správné,
neboť tím vyvažují chod světa.
Teď ale svět ovládají lidé,
proto se musí naučit udržovat rovnováhu.
Činit to, co je pro list, velrybu či vítr zcela přirozené.
Víš, že všechno má své pravé jméno.
Magie představuje moc ovládat, znáš-li pravé jméno věci.
Když však tuto moc použiješ neznale, snadno dojde k narušení rovnováhy.
Kouzla by se měla používat jen v případě nutnosti.
Činili jste se!
Zasloužíte si oběd.
Už je ti líp, Arrene?
Pořádně se najez, ať se ti vrátí síly.
Co dělá ta dívka?
Therru?
Máme nemocné jarní jehňátko,
tak o něj dnes pečuje.
Nechceš se vyměnit?
Ne, zvládnu to.
- Jak to šlo? - Pro dnešek jsme skončili.
Večeře bude za chvíli hotová, běžte se umýt.
- Odvedu vola do stáje. - Díky, chlapče.
Už by ti mělo být líp. Teď potřebuješ mámino mléko.
Výborně!
Hodná holka.
Co chceš?
Nic.
Co tady děláš?
Chceš mi ublížit? Zabít tohle maličké?
Ty to nechápeš! Jen jsem...
Nepřibližuj se! Vypadni odsud!
Nesnáším všechny, kdo si neváží života!
Promiň.
Jdi mi z cesty!
Dobrou chuť.
Je fajn mít na pomoc pár mužských.
I vás dva.
S pluhem mi to moc nejde, ale rozumím zvířatům.
Vždyť jsi dřív pásl kozy.
Copak, Arrene, ty nemáš hlad?
Ani ne.
Kde to jsem?
Arrene, tudy.
Krahujec?
Pojď, chytni se mě.
Arrene!
Ne, nech mě být! Přestaň!
Arrene!
Arrene! Probuď se!
Arrene!
Co se děje?
Nejspíš zlý sen.
Tak sen.
Jaro je krátké, hodí se mi každá ruka.
Mrzí mě to, Tenar, musím vyřídit něco, co nepočká.
Pořád na tebe není spoleh.
No tak, Tenar.
Nebude Arrenovi vadit, že si bereš jeho koně?
Bude lepší, když ho tu nebude mít. Vyřiď mu, že jsem si ho půjčil.
Dej na něj prosím dobrý pozor.
Slibuju.
Vrátím se večer. A zítra zpátky do práce!
To doufám.
Toho jsem tu ještě neviděla.
Ta jizva!
Určitě jel od tý babice!
Je to čarodějnice. Tohle se mi nelíbí.
Jo, je divná. A ta holka, co u ní bydlí!
To děcko nám všem přinese neštěstí.
Neříkej to nahlas!
Kdo to byl?
Taky není místní.
Je to náš přítel.
Pomáhá nám.
Opravdu?
Přejete si?
Dceru mi schvátila horečka, potřebovala bych zase ten elixír.
Dobře, počkejte tady.
Nelep se na mě tak!
Mám strach!
Chraň nás od zlého!
To stačí.
Tady máte. Kdyby se to nelepšilo, přijďte znovu.
Děkujeme převelice.
Ještě bych se chtěla zeptat...
Samozřejmě. Zaplatíte, až budete moci.
Děkuji mnohokrát, jste velice laskavá.
Ať se uzdraví!
Kéž by na světě žilo víc slušných lidí.
Therru nikdy nikomu neublížila.
Ale aspoň se ta ženská stará o vlastní dítě.
Therru rodiče týrali a nakonec ji opustili.
Popálili ji, proto má tu jizvu.
Děsivé dítě!
Svatá dobroto, vidělas ty její oči?
Smilujte se, prosím!
Starou ženskou nikdo nekoupí!
Bez obav, dámy. Možná byste mi mohly pomoct.
Neviděly jste tu nějaké cizince? Budu vděčný za pomoc.
Odměním se.
Jeden je na Tenařině statku!
A viděly jsme ještě jednoho, měl jizvu!
Kdo je Tenar?
Čarodějnice! Bydlí o kus dál tímhle směrem.
Díky za pomoc, babizny!
Moment, kam jedete?
Zastavte! Lháři!
Slíbil jste odměnu!
Tamhle to je!
Co to je?
Co to děláte?
Vypadáš dobře, kluku, tebe bych tady nečekal.
Zmetku! Co tady děláš?
Jen klid, nepřijel jsem se prát. Kdepak máš svýho kamaráda čaroděje?
Krahujec odjel, není tady!
Doufám, že ho neschováváš.
Proč bych měla?
S vámi by si hravě poradil.
Nejspíš říkáš pravdu. Tak my přijedeme jindy!
Ještě se uvidíme!
Už se sem nevracej, ty zmetku!
Za tohle mě odměna od pána nemine!
Tak takhle se to stalo.
Žádný z vás o tom nemluvil.
Většinu už jsme dali dohromady.
Ještě opravíme plot.
Tenar? Znáte se s Krahujcem dlouho?
Ano, vlastně dost dlouho.
Nikdy se nikde nezdrží.
Takový život si vybral. Putuje, protože musí.
Nakonec se stal arcimágem, největším z čarodějů.
Správcem hlavního sídla Roke?
Ano. A mnoho let předtím mě zachránil.
Nejen to, přivedl mě ke světlu.
Jediný člověk, úplně sám.
Vyvedl mě z atuánských hrobek.
Dobrý den.
Moc čarodějů ke mně nechodí, sháníte zbraň?
Ukaž mi tamhleten meč.
Ten nemohu doporučit.
Koupil jsem ho kvůli nezvyklému zpracování.
Jenže je prolezlý rzí, nedá se tasit.
Jsi to ty, čaroději?
Jseš snad hluchej? Mluvím s tebou!
Říkal jste něco, pane?
Mám něco na obličeji?
Špatnej čaroděj!
Kdybys viděl čaroděje s jizvou na tváři,
vyřiď mu, že s ním chce mluvit pan Cob!
Cob? Tam, odkud přicházím, jsem tohle jméno nikdy neslyšel.
Uslyšíš, až bude pánem dvou zemí!
Nezapomeň na to!
Ano, pane.
Ten meč si vezmu. Kolik za něj?
Počkat, vaše tvář!
Co je s ní?
Nejspíš nic.
Ty toho Coba znáš?
Pozor! Ne tak nahlas.
V téhle části země je to jediný čaroděj, co nepřišel o svoji moc.
Nedá se říct, že by ho lidi měli rádi.
Žije v pevnosti za městem, raději se k ní nepřibližujte.
Tady bych tě nehledal, Cobe.
Práce na statku ti jde. Jako bys ji nedělal poprvé.
Děkuju.
Nechceš chvíli zůstat a pomáhat nám?
Therru by byla taky ráda.
Já nevím.
Nemusíš se rozhodnout hned, jen se nad tím zamysli.
Dobře.
Odveď vola do stáje, prosím.
Jistě.
Jsem doma!
Therru? Kde ta holka je?
Arrene! Nemůžu najít Therru. Zajdi na zadní pastvinu, prosím.
Řekni Therru, ať je do setmění doma.
Dobře.
Therru?
Therru!
Vysoko nad mraky, se zapadajícím sluncem v zádech,
samotný orel se vznáší a vítr provází každý jeho nádech.
Ten osamělý nářek vítr k mým uším přináší,
smutně na jeho vlnách samotný orel se vznáší.
Roztáhne křídla doširoka, proplouvá volnou oblohou,
na vlnách větru se vznáší, ta křídla si neodpočinou.
Hlubiny mého srdce nikdo nepozná.
Tak jako srdce orla, i to mé sténá.
Hlubiny mého srdce nikdo nepozná.
Osamělý orel volnou oblohou proplouvá.
Samotná opuštěnými cestami touhle zemí procházím,
s tebou však věrně po boku, k tobě zrak vždycky obracím.
Vnímám, jak jsi sám, cítím tvé osamění,
z travnatých polí se ozývá jen cvrčků šveholení.
Věrně po mém boku proplouváš touhle krajinou,
nikdy však nepromluvíš, neřekneš větu jedinou.
Hlubiny mého srdce nikdo nepozná.
Uvnitř toho srdce, co samotné se na cestu vydává.
Hlubiny mého srdce nikdo nepozná.
Těžký smutek toho, kdo vždy bude sám.
Zabil jsem svého otce.
Bodl jsem ho a utekl.
Nerozumím tomu. Proč jsem ho zabil?
Ublížil ti?
Ne, byl to skvělý člověk.
Já nejsem nic. Zklamal jsem svého otce i sebe.
Přesto mnou cloumá vztek, který nedokážu ovládnout.
Jako bych to uvnitř nebyl já.
Taky jsi to viděla.
Máš pravdu, nemám tu co dělat.
Promiň, nechtěla jsem...
Ne, měla jsi pravdu.
Když neodejdu, zase se to vrátí.
Tak žena.
Ano, žije až za mokřady.
A arcimág je u ní?
Spousta lidí ho viděla ve městě.
Výborně.
Ano, můj pane.
Jdeme!
Pozdrav od arcimága. Díky, Krahujče.
Therru! Arrene! Večeře je hotová!
Kde je Arren?
Není s tebou?
Možná si šel odpočinout. Běž se po něm podívat, Therru.
Tady není.
To je zvláštní. Kam zmizel?
Zkusím to venku.
Arrene.
Tenar, Therru... Dávejte na sebe pozor.
Je jedno, kterým směrem se vydám.
Tudy cesta nevede.
Už je to tady!
Třeba to bude Arren.
Arrene?
Krahujče?
To jsem blázen.
Co to děláte?
Zase ty! Co tady chceš?
Moc mě to mrzí, ale zdá se, že namísto čaroděje postačíš ty.
- Cože? - Tenar, co se děje?
Uteč!
To je ale překvapení!
Rád tě zase vidím, princezničko.
Ne! Nechte ji na pokoji!
Therru!
Copak, princezničko, kde máš prince?
Opatrně s těma zubama!
Potřebuju, abys něco vyřídila čarodějovi.
Jestli chce tuhle ženu,
najde ji v pevnosti pana Coba.
Odveďte ji!
- Therru! - Tenar!
Pusťte mě! Pusťte mě, říkám!
Therru! Jsi v pořádku?
Nechte toho! Pusťte ji!
Nezlob a pěkně počkej na čaroděje.
Pan Cob čeká. Jedeme!
Stůjte!
Tenar!
Je mi líto, ale půjde se mnou.
Zmiz!
Kde to jsem?
V bezpečí, tady tě stín nenajde.
Taky se vám zjevil?
V magii se trochu vyznám.
Vím, před čím utíkáš.
Dobře jsi udělal, žes nechal toho muže za zády.
Jakého muže?
Krahujce, toho arcimága.
Napij se, uleví se ti.
Copak? Není v tom jed.
Lehni si a trochu si odpočiň.
Arcimág je nebezpečnější, než si dokážeš představit.
Ne... Krahujec je hodný člověk.
Ochraňoval mě.
A nenapadlo tě někdy, co vlastně hledá?
Ne.
Věčný život.
Věčný život?
Arcimág je nejvyšší z čarodějů,
ale na tajemství věčného života ani on nedosáhne.
Přesto po něm touží.
Dychtí po něm a bojí se, že někdo jiný ho objeví dřív.
Někdo tak hrdý jako arcimág by něco takového nestrpěl.
Co to má společného se mnou?
Ty jsi by vybrán,
abys tajemství věčného života odhalil.
Proto se tě Krahujec drží, chce tě zabít.
Přinést mi smrt.
Arrene, půjdeš se mnou?
Já už tu bránu objevil.
Bránu mezi životem a smrtí.
Společně ji můžeme otevřít.
A společně budeme žít věčně.
Zvítězíme nad všemi podobami strachu a utrpení.
Strach a utrpení...
Pojď se mnou, Arrene. Tvář smrti je příšerná.
Já nechci umřít.
Pověz mi své pravé jméno, Arrene,
a získáš to, po čem nejvíc toužíš.
Pověz mi své pravé jméno.
Lebannen.
Teď můžeš klidně přijít, Krahujče.
Kde jenom jsi, Jestřábe?
Jestřábe!
Co se děje, Therru?
Odvedli Tenar!
Musíš do Cobovy pevnosti!
Kde je Arren?
Odešel! Říkal, že kdyby zůstal, vrátí se to!
Cob...
Neboj se, Therru.
Pojedu pomoct Tenar. Počkej, až se vrátím.
Opatruj tenhle meč, Arren ho bude potřebovat.
Nikam nechoď, Therru!
A jsme tady!
Jdeme!
Nesahej na mě!
Pane Cobe.
Přivedli jsme tu ženu, jak jste rozkázal.
Odvedl jsi dobrou práci, Zajíci.
To byla maličkost, můj pane, rád posloužím.
Uhni!
Co si to...!
Ty jim velíš?
Proč jsi mě unesl? Okamžitě mě pusť!
Omlouvám se za to hrubiánské zacházení.
Potřebuju něco vyřešit s Krahujcem.
Jsi přece čaroděj. Měl by ses stydět!
Najdi si ho sám!
Je to můj starý přítel.
Rád bych ho přijal tady.
A já posloužím jako návnada! Chceš mu ublížit!
Na ženy nemám trpělivost.
Do kobky s ní.
Jdeme!
Odpověz mi!
Jestli se Krahujcovi něco stane, tak si mě nepřej!
- Arrene. - Jdeme!
Pojď, Lebannene, mám pro tebe něco speciálního.
Padej dolů!
Udělej si pohodlí, brzo se setkáš s tím svým čarodějem.
Vypadá to tu jako v atuánských hrobkách.
Krahujče.
Cobe! Už zase děláš tutéž chybu?
Pohov!
Čaroděj se neukázal?
Zatím ne, pane.
Zpropadeně, kde vězí?
Tak se podíváme.
Tamhle je!
Na místa!
Už jede!
Ať vám neuteče! Teď!
Vyslyš mě a otevři se!
Stůj! Počkej!
Převezl nás!
Co tak stojíte!
Cobe! To jsem já, Krahujec. Jsem tady!
Ukaž se.
Dlouho jsme se neviděli, Krahujče.
Čekal jsem na tebe.
Cobe z Havnoru! Naposled jsem tě nechal
na kraji země smrti.
Prý ses stal arcimágem.
Gratuluju.
Jsem tady, Cobe. Pusť Tenar na svobodu!
Je mi tě líto, Krahujče.
Sám velký arcimág se nechá pobláznit ženskou.
Využil jsi jí, abys mě dostal až sem. Co chceš?
Co myslíš?
Nezapomněl jsem,
jak jsi mě táhl k branám Suché země.
Ale zapomněl jsi proč!
Pelnské učení používáš k tomu,
aby sis zahrával s dušemi živých i mrtvých.
To je snad málo k pokání?
Dal jsi mi před branami smrti ohromnou lekci.
Teď vím, že z tohoto světa nemohu odejít.
Shromáždil jsem snad všechny staré knihy učení,
byť někteří majitelé bohužel nebyli nakloněni spolupráci.
Jaké zlo zase zamýšlíš, Cobe?
Povedlo se, Krahujče.
Utkal jsem to největší ze všech kouzel.
Brána mezi životem a smrtí
je od počátku věků zavřená, ale já ji otevřu.
To je zakázáno! Copak to nechápeš?
Kdo třímá v rukou moc, musí s ní zacházet moudře!
Nevadí ti zničit rovnováhu, která drží svět pohromadě?
Takový nesmysl!
Rovnováha je dávno pryč.
Víš to líp než kdokoliv jiný.
Rovnováhu zničil člověk.
Myslíš si, že dokážeš omezit lidské touhy? Ani náhodou.
Já budu žít věčně.
Získám nekonečný život!
Cobe! Bez cyklu smrti a znovuzrození není života!
Já jsem víc než příroda!
Krahujče! Někdo by tě rád pozdravil.
Arrene! Co tady děláš?
Lebannene! Tenhle muž tě chce připravit o věčný život!
Arrene! Tys mu prozradil své pravé jméno?
Budu žít navěky!
Jsem unavený, Krahujče. Unavuje mě žít ve strachu.
Arrene! Život bez smrti není život!
Odmítáš-li smrt, odmítáš také život!
Nelži mi!
Poslouchej mě, Arrene.
Nikdo a nic na tomto světě nežije navěky.
Jenom my však víme, že jednoho dne zemřeme.
To je vzácný dar.
Náš život, naše trápení i poklad, netrvá navěky.
Je to jen vlna na moři.
Znehybnil bys snad moře, abys zachránil jedinou vlnu?
Abys zachránil sám sebe?
Arrene.
Chtěl jsi mě zesměšnit?
Tahle pevnost nemá jen jeden vchod!
Co se to děje? Ubývají mi síly.
Přijít sem byla další z tvých chyb, Krahujče.
Tvé schopnosti jsou na tomhle místě k ničemu.
Zajíci! Vsaďte ho do kobky k té ženské.
Skoncuju s nimi zítra.
Takovou bolest a ponížení ještě nezažili.
Ano, můj pane.
Na nohy, ty dravče!
Krahujče!
Krahujče, není ti nic?
Zítra bude po všem.
Rozlučte se, dokud to jde!
Krahujče!
Tenar.
Jak tohle dokázali? Jsi přece arcimág!
Omlouvám se, Tenar, máš kvůli mně samé potíže.
Neříkej nesmysly.
Kudy teď?
Arrene!
Arrene, počkej!
Arrene! Cobovi lidi odvedli Tenar!
Arrene, tvůj meč! Krahujec říkal, že ti ho mám dát!
Mám jít za tebou?
Tady vězní Tenar.
I Krahujce.
I Krahujce?
Není tohle tvůj meč? Krahujec ti ho přinesl.
Nemáme času nazbyt, potřebují naši pomoc!
Já dál nemůžu, musíš jít sama.
Dones mi ten meč.
Určitě to zvládneš.
Co tím myslíš? Vždyť stojíš přede mnou.
Nestojím.
Cob mě drží proti mé vůli.
Kdo tedy jsi?
Nepřibližuj se! Zpátky!
Už ani krok!
Arrenovo srdce vždycky ovládal strach
a naplnil ho temnotou.
Strach z čeho?
Temnota se zmocnila jeho těla a utekla s ním.
Zapomněla však na jednu důležitou věc.
Kde je temnota, najdeš i světlo.
Světlo, které zůstalo,
teď bloudí samotné, jako stín.
Stín?
Před tebou stojí stín, co hledá svoje tělo.
Otče.
Jsi přece Arren.
Neměj strach, budu s tebou.
Řeknu ti svoje pravé jméno.
Je to Lebannen.
Lebannen.
To je on.
Prej arcimág! Mělo by mu být stydno!
Nezapomeň, kdo stál proti němu.
Cobovi se žádnej čaroděj ze Zeměmoří nevyrovná!
Trefně řečeno!
Copak má asi za lubem náš mladej?
Zavřel se v pokoji.
Arren je opravdu tady!
Ten kluk má štěstí.
Celej pan Cob, takhle tomu čaroději sebrat učedníka.
Ne že by ten kluk stál za to.
Je k ničemu.
Až skončíme s čarodějem, rychle ho prodáme!
Jdeme, čas vyzvednout Krahujce a tu jeho ženskou.
Arcimágův čas se konečně naplnil.
Chtějí je zabít.
Arrene!
Arrene.
Co tady děláš? Taky tě unesli?
Vezmi si ten meč, je tvůj.
Nezasloužím si třímat meč svého otce.
Arrene, zajali Tenar i Krahujce.
Chtějí je zabít.
Pomoz jim, prosím! Jako jsi pomohl mně!
Já nikomu pomoct nedokážu.
Dokážu všechny jen zklamat.
Co to s tebou je?
Pokud něco neuděláme, zemřou!
Zemřou! Přijdeme o oba!
Ztratíme to nejcennější, co na světě máme.
Therru?
Co je nejdůležitější?
Nejdůležitější je život!
Všichni jednou zemřeme, tak co záleží na životě?
Proč za něj bojovat, když víme, že stejně skončí?
Život je vzácný právě proto, že víme, že jednou zemřeme!
Ty se nebojíš smrti, bojíš se života!
Chceš žít věčně, a pak řekneš, že na ničem nezáleží.
To je totéž!
Bojíš se žít ten jediný život, který máš!
Therru.
Myslíš si, že tvůj život patří tobě?
Mně dala život Tenar, proto ho musím žít.
Abych dala život někomu jinému.
Lebannene.
Jedině tak budeme žít navěky.
Therru, odkud znáš moje pravé jméno?
Sám jsi mi ho řekl.
Teď ti prozradím své. Mé pravé jméno zní
Tehanu.
Za chvíli se rozední.
Honem, Therru, musíme jim pomoct!
Arrene, počkej!
Co je?
Koukni!
Krahujec a Tenar!
Pojď!
Skoč!
Nemůžu, je to moc daleko!
Neboj se, zvládneš to!
Jdeme!
Krahujče!
Čas se rozloučit, Krahujče.
Tvůj milý se vydává na cestu.
Co kdybys ho vyprovodila sama?
Žádný strach, Krahujče.
Po tvém odchodu zůstane tenhle svět v dobrých rukou.
Co mám dělat, Krahujče?
Tenar.
Ještě to neskončilo. Brzy vyjde slunce.
Co tím myslíš?
Ty to neslyšíš? Pomoc už je na cestě.
Hotovo, na rozloučení jste měli času dost.
Skoncujte s ním!
Ne tak rychle!
Pusťte je!
Ty!
Arrene! Therru!
Nepleť se do toho, kluku!
Žádné slitování s ním!
Ustup.
Na něj!
Prosím, neubližuj mi!
To je zklamání.
Měl jsem za to, že si rozumíme.
Mlč! Už nade mnou nemáš žádnou moc.
Pak spatříš tvář smrti, Lebannene!
Povolávací kouzlo!
- Arrene! - Nepřibližuj se!
Zemři!
Prosím, povol!
Ve jménu života!
Meč ukovaný magií!
Je to stařec!
Maskovaný kouzly.
Pane Cobe!
Mě nezastavíte!
Se smrtí se nikdy nesmířím.
Čarodějové by se smrti bát neměli!
Ty malá mrcho!
Nejsem jako vy!
Jsem mnohem lepší, vy bezvýznamní červi!
Studoval jsem moudrost věků.
To já držím v rukou moc! Jsem všemocný!
Čarodějové z Roke mnou opovrhovali, prý že jsem blázen.
Vyhnali mě jako psa!
Ale já se pomstím, nikdy nezemřu.
Stanu se nejvyšším arcimágem!
Therru!
Hlupáček!
Vyslyšte mě, kameny, rozpojuji vás.
Svítání.
Pusť mě!
Bolí to, maličká?
Cobe!
Pusť ji!
Ani se nehni.
Smrt nahání hrůzu!
Nedělej to!
Strašlivou hrůzu.
Stůj!
Strašlivou, děsivou hrůzu.
Cobe! Jsi stejný jako já.
Odvracíš se od světla a vidíš jenom temno!
Ne! Nepřibližuj se.
Zapomínáš, že všechen život je propojený.
Život nejde uchovat, můžeš ho jen darovat.
Popíráš-li smrt, popíráš život!
Ne, mýlíš se.
Podívej se pravdě do očí, Cobe! Všichni se smrti bojí.
Ne! Já nechci zemřít.
Cobe!
Ne!
Therru!
Therru, Arrene!
Arrene!
Čas zemřít!
Arrene!
A ty půjdeš s ním.
Pusť ji! Nezabíjej ji!
Každý, kdo se mi postaví, musí zemřít!
Je mrtvá. Ubožačka.
Vychází slunce.
Rychle, není čas.
Stůj!
Therru.
Věčný život!
Stíne, navrať se do temnoty!
Daruj mi život!
Chci život... Život!
Život!
Chci žít!
Tehanu!
I ty jsi v bezpečí.
Ale co oni?
Budou v pořádku, mají křídla.
Děkuju, Therru.
Vrátím se domů pykat za svůj hřích.
A vyrovnat se sám se sebou.
Arrene.
Můžu za tebou zase někdy přijet?
Pojď.
Musíme poděkovat Krahujcovi a Tenar.
KONEC
‎Překlad titulků: Klára Míčková