Kun i tavshed er ordet, lys kun i mørkets slugt
kun i døden er livet
fuglefri er høgens flugt gennem det tomme blå.
Fra "Eas skabelse"
Løs fortøjningerne!
Vinden er for stærk!
Forbandet med en storm på denne årstid! Hvor er min vejrmager?
Hvad venter du på? Få bølgerne til at lægge sig, før vi synker.
- Hvad er der? - Beklager,
jeg kan ikke huske dem.
Vindens og bølgernes sande navne...
- Hvad er det for noget sludder? - Kaptajn!
Der er noget oppe over skyerne!
Hvor?
Hvad er det?
En drage... Hvad laver den i menneskenes verden?
Der er en til.
Drager, der slås... Hvorfor nu det?
Alene i Enlad er over 2000 får faldet om med feber.
Halvdelen af dem er døde.
700 køer er også blevet smittet. 50 af dem er allerede døde.
Der er også et spædbarn fra Taon, som ligger syg med feber.
Ti stille.
Hvis vi går i panik, hvad vil der så blive af vort folk?
Isoler områderne og send
troldmænd ud for at finde en kur.
Sørg for, at folk i nød får forsyninger.
Troldmand Rod, find ud af, hvad der sker.
Javel.
Hvad med tørken i provinserne?
Vejrmagerne kan intet gøre.
Det vil meget snart være for sent med forårssåningen.
Hvorfor al denne ulykke, Rod?
- Lyset synes at svinde bort. - Hvilket lys?
Det lys, der opretholder Ligevægten i verden.
- Deres Majestæt! - Hvad nu?
- Vi har forfærdelige nyheder. - Man har set drager ud for kysten.
- Drager? - Ja, to drager, der sloges.
Drager her mod øst hos menneskene?
I gamle dage var drager og mennesker et.
Men menneskene, som attrår ejendom, valgte jorden og havet,
mens dragerne, der ønskede frihed, valgte vinden og ilden.
Siden da levede menneskene og dragerne hver for sig.
Når jeg hører, at drager er blevet set, og at de slås mod hinanden...
... synes mørket over os blot at fortættes yderligere.
Bed skibskaptajnen komme herop. Jeg vil gerne høre mere.
Rod, jeg vil gerne have dig ved min side.
- Deres Majestæt... - Lad være.
- Hvad er der? - Ved De, hvor prins Arren er?
Han har været væk siden i går.
- Prins Arren? - Så er det nok.
Kongen har meget travlt. Kan I ikke se det?
Undskyld, men prinsen virker så trist, og vi er bekymrede.
Sikke noget pjat. Arren er 17 år og ikke noget barn mere.
Undskyld forstyrrelsen, Deres Majestæt.
Tænk De hellere på folkets ve og vel.
- Mange tak. - Det var så lidt.
- Jeg vil lige gennemgå min post. - Vi venter her, Deres Majestæt.
Hvad er der med mig?
Arren...
Så I bliver min død?
Er du uskadt?
Kom nu her.
Leder du efter det her?
Området her er farligt for rejsende.
Det var meget tæt på. Du må være sulten.
Der er ikke så meget, men spis alligevel. Kom nu...
Hvad hedder du, min dreng?
Jeg hedder Arren.
Betyder det ikke sværd?
Så er du fra Enlad, ikke?
Hvorfra ved du det?
Dit sværd er smedet med trolddomskraft.
Jeg tvivler stærkt på, at du vil kunne trække det nu.
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Arren, hvis ikke du har noget sted at tage hen, kan du følges med mig.
Jeg tror ikke, at vores møde er tilfældigt.
Også jeg går og savner en at følges med.
Arren, kom nu!
Hvad hedder du?
Spurvehøg.
Også her har bønderne forladt deres jord.
Det kan ikke kun skyldes en dårlig høst.
Arren, vi må hellere komme videre.
- Ærede Spurvehøg... - Kald mig bare Spurvehøg.
- Hvad ville du spørge om? - Spurvehøg, hvor er vi på vej hen?
Vi er på vej mod den nærmeste by. Hvad vi skal der,
ved end ikke jeg.
- Er du træt? - Nej.
Der er ikke så langt igen. Bare hold ud lidt endnu.
Man kan se byen nu.
Det er Horteby.
- Er det fanger? - Nej, det er slaver.
Her sælges og købes mennesker.
Så mennesker er en vare?
2 guldmønter. Hvem byder? 2 guldmønter er budt.
3 guldmønter. Solgt til den herre for 3 guldmønter.
Helt umuligt. Vi har ingen ledige værelser.
- Florlette stoffer fra Sowl! - Silke fra Lorbanery!
- Er det en særlig markedsdag i dag? - Nej, sådan er her året rundt.
Silke og brokade! Det fineste lærred!
Hvad kan jeg hjælpe Dem med, herre?
Den fineste silke fra Lorbanery?
Florlet som en døgnflues vinger.
Jeg har ingen hustru.
Jeg skal have en kappe til drengen.
Troldmænd holder på friheden.
Jeg behøver ingen kappe.
Du kan ikke gå rundt klædt sådan.
- Du er nødt til at skjule dit sværd. - Hvad siger De til den her?
Filt fra Gont. Fornem kvalitet.
Det er da fra Andrad. Der er kun fire tråde i kæden.
På Gont bruger man seks eller flere.
Hvorfor sælger en tidligere troldkvinde billige imitationer?
Folk tror ikke på trylleri mere.
Mine varer er måske ikke ægte.
Men de er i det mindste virkelige.
Og ikke løgne og varm luft som trolddom og magi.
Spurvehøg...
Mange tak.
Hvad vil du?
Slip mig!
Slap af, unge mester.
Vil De ikke smage? Vejen til uendelig fryd.
Hvad er det?
Det er hazia, herre. Ha-zi-a.
Tag en og glem denne verden.
Kan man glemme?
Ja, du kan glemme al angst og sorg og blive lykkelig igen.
Du behøver ikke at betale. Prøv at smage.
Arren...
Hvad vil du min følgesvend?
Er det Deres ven, herre?
Hvad med dig selv, troldmand? Har du ingen sorger?
Jeg beklager meget, men jeg spiser ikke den slags.
I troldmænd er altid så arrogante!
Du har vel også mistet dine kræfter!
Hazia er ikke noget at spøge med. Se derovre.
Når man spiser hazia, er det som at være i Paradis.
Men sjælen forlader kroppen og vandrer hvileløst rundt i mørket.
Efterhånden skal der mere og mere til, og til sidst dør man af det.
Er der noget galt?
Har du det bedre nu?
Sikke en dejlig brise.
Der er noget galt med denne by.
Ikke kun denne by, min dreng.
Bøndernes høst slår fejl, og deres husdyr bliver syge og falder om.
Folk har mistet fornuften.
Er det en slags pest?
Nej, en pest er gerne frembragt af Ligevægten selv.
Det her lader snarere til at ville ødelægge Ligevægten.
Det er kun én skabning her i Jordhavet, der kan forvolde den slags.
Forstår du, hvad jeg mener?
Hvad nu? Vil du med tilbage til kroen?
- Jeg bliver her lidt. - Som du vil.
Pas på dig selv. Vi ses.
Ja.
Menneskejægere?
- Du er en heks, ikke? - En grim lille tøs.
Med det fjæs indbringer du næppe meget.
Men så kan vi til gengæld more os lidt med dig først.
Av, det gør ondt!
Har du slet ikke lyst?
- Det skal nok blive hyggeligt. - Hvem der?
Træd frem og vis dit ansigt!
Jamen dog... Hvad laver du her, knægt?
Han forstyrrer! Skaf ham af vejen.
Jeg har intet imod dig, knægt. Jeg adlyder bare ordre.
Jeg skal nok gøre det hurtigt.
Eller har du lyst til at blive slave?
Skal du ikke bede for dit liv?
Hvad nu?
Hvad skal jeg med mit liv?
Nå, så du vil slås.
Træk dit sværd!
Så er det vist min tur.
Du godeste...
Bliv der, medmindre du ønsker pigen dræbt.
Gør det bare...
Hvis du så gerne vil have den tøs, så værsgo!
Folkens, så går vi!
Er du uskadt?
Therru!
Therru...
En fugl...
Så mødes vi igen, knægt.
På ham.
Han kan indbringe en god pris. Gå ikke for hårdt til den.
Tag ham med.
Et gammelt, rustent sværd. Det er intet værd.
- Det der kan du godt opgive. - Hold kæft!
Hold kæft, eller I bliver kastet for hundene.
Hvad nu? Kom så videre!
- Hvad sker der? - Aner det ikke. Dovne bæster!
Hvad pokker sker der?
Spurvehøg!
Lad os komme af sted, Arren.
Kan du gå?
Hvad med de andre?
De er uden lænker og kan frit gå.
Hvordan kunne du vide, hvor jeg var?
Da du ikke kom hjem, gennemsøgte jeg byen.
Nogen fortalte mig, at en ung dreng var taget af menneskejægerne.
Jeg var nødt til at bruge trolddom for at finde dig.
Undskyld, jeg sådan er til besvær.
Fejlen er helt min.
Jeg skulle have passet bedre på dig.
Det må du undskylde.
- Hvem der? - Det er mig, Spurvehøg.
- Spurvehøg? - Jeg har en såret dreng med mig.
Undskyld, jeg kommer midt om natten.
Det er længe siden, Gæt.
Han sover nu.
Undskyld, jeg frarøver dig din seng.
Det gør ikke noget. Det her vil varme dig.
Tak.
Du har ikke ændret dig.
Næ... Hvad med dig, Tenar?
Tja, det har ikke altid været lige let, men... Og dig?
Rejser du stadig rundt?
Tak for mad.
- Der er gået lang tid denne gang. - Det er der.
Som ærkekogler har jeg meget travlt.
Jeg kan ikke vandre rundt som førhen.
Hvad bringer ærkekogleren så langt væk hjemmefra?
Alle steder fra hører jeg nyt om, at verden er af lave
Ligevægten er forrykket,
og lyset synes at blive svagere.
Er troldmændenes magi også svækket?
Ja, det er, som om blodet langsomt siver ud af vores årer.
- Og nu søger du en grund? - Ja...
Åh... har vi vækket dig?
Du skal ikke være bange. Denne mand er en gammel ven af mig.
Det her er Therru. Hun har boet hos mig i fem år.
Jeg hedder Spurvehøg. Undskyld, jeg har vækket dig.
Høg?
Hun mæler ellers aldrig et ord, men dig vil hun vist gerne tale med.
Hvad er der?
Det er da løgn!
- Mester Kolbe. - Kom ind.
Undskyld, jeg forstyrrer, men jeg har nyt.
- Hvad er der? - Nogle af slaverne stak af.
Så...
Lod du mine varer slippe væk?
- Nej, vi fangede de fleste igen. - Og så...?
Hvad med de andre?
Vi leder efter dem overalt.
Du er et fjols.
Jeg kan sagtens finde en til at tage din plads, Hare.
Det var en troldmand. En mand med et ar i ansigtet.
Hvad?
Et ar i ansigtet?
Det er Spurvehøg. Så ærkekogleren er kommet.
Sørg for at finde ham til mig, Hare.
Det skal jeg nok, mester Kolbe.
Jeg har ventet længe på denne dag, Spurvehøg.
Tenar... jeg har hentet vand.
Hvor kan hun være?
Tenar, sover du stadig?
Tenar...
Er du syg?
Hvem var det?
Det er jo hende pigen.
Det må have været en overraskelse. Undskyld, jeg ikke sagde noget.
Bare rolig, Arren følges med mig.
Du skal ikke være bange. Han har vilde øjne, men et godt hjerte.
Godmorgen.
Godmorgen, frue.
- Tak for mad. - Du godeste.
Har du sovet godt? Hvad med dine sår?
Jeg har det fint. Jeg har ikke gjort hende noget.
Selvfølgelig ikke. Kom og spis.
Uden mad kan du ikke arbejde.
Arbejde?
Stop...
Au...
Har du fået vabler?
- Ja. - Lad os hvile os lidt.
Herlig lugt af jord.
- Øh... - Hvad?
Du er troldmand, ikke?
Jo, det er jeg.
Vil du gerne vide, hvorfor en troldmand slider i det i marken?
Nu skal du høre...
alt her i universet hviler på Ligevægten.
Vinden og havet. Jordens kraft og lysets.
Dyrene og planterne.
Og alt er vel, så længe Ligevægten hersker.
Men nu har menneskene fået magten til at kontrollere verden.
Derfor er vi nødt til,
at finde ud af, hvordan vi bedst muligt bevarer Ligevægten.
Alt under himlen har sit sande navn.
Kender man tingenes sande navn,
får man trolddomsmagt over dem.
Misbruger man den evne, kan man let ødelægge Ligevægten.
Trolddomskraft må aldrig misbruges.
Sikke meget I har nået.
Jeg har frokost med til jer.
Er du sikker på, at du har det bedre, Arren?
Spis nu en masse, så du kan få kræfterne igen.
- Hvor er pigen henne? - Mener du Therru?
Et af de nye lam er sygt,
så hun tager sig af det i dag.
- Skal vi bytte plads? - Nej, det går fint.
- Velkommen tilbage. - Godaften.
Der er lige straks mad, så skynd jer at vaske jer.
- Jeg sætter oksen ind. - Mange tak.
Nu har du det vist bedre, hva'?
Så skal du bare drikke noget mælk.
Kom så...
Hvor er du dygtig.
Hvad vil du her?
Ikke noget.
Hvad vil du?
Vil du gøre mig ondt, eller vil du dræbe lammet?
Jeg skulle bare...
Væk med dig... gå væk.
Jeg hader folk, der ikke værdsætter livet.
Undskyld.
Lad mig komme igennem!
Lad os spise.
Det er skønt at få hjælp på denne årstid.
Selv af nogen som jer.
Jeg er ikke så god i marken, men jeg forstår mig på dyrene.
Ja, du var jo engang fårehyrde, ikke?
Hvad er der, Arren? Har du mistet appetitten?
Nej da.
Hvor er jeg?
- Kom, Arren. Denne vej. - Spurvehøg?
Kom herop...
Arren!
Slip mig. Lad mig være!
Arren!
Arren! Vågn nu op!
Arren!
- Hvad sker der? - Han havde mareridt.
Ja...?
Foråret er snart slut, og jeg har brug for al den hjælp, jeg kan få.
Beklager, men der er noget, jeg ikke kan udsætte.
- Jeg kan stadig ikke regne med dig. - Sig ikke sådan.
Tager du bare Arrens hest?
Han er bedre tjent uden.
Fortæl ham, at jeg har lånt den.
Vil du være sød at passe godt på ham?
- Det skal jeg nok. - Jeg kommer igen i aften.
- I morgen skal jeg nok hjælpe dig. - Hvad kan man gøre?
Ham har jeg ikke set før.
Så du arret på hans kind? Han kom sikkert fra hendes hus.
Det ar er uhyggeligt. Men hun er jo også en heks.
Ja, hun er ikke som os. Og pigebarnet...
Ja, det barn kaster ulykke over os.
Ti stille. Sig ikke den slags højt.
- Hvem er nu han? - Jeg har ikke set ham før.
Han er en ven af huset og er her for at hjælpe til.
- Er det sandt? - Kan jeg hjælpe jer?
Den lille har feber igen, så jeg vil gerne have mikstur.
Så gerne. Lige et øjeblik.
- Hvorfor klamrer du dig til mig? - Jeg er bange.
- Fri os for alt ondt! - Hallo...
Her er den sædvanlige mikstur. Hjælper den ikke, må I komme igen.
Tak for ulejligheden. For øvrigt så...
Jeg ved det. Betal mig, når du kan.
Tusind tak. Jeg skal nok huske det.
God bedring.
Bare der var flere ordentlige folk i denne verden.
Therru har aldrig gjort nogen fortræd.
Hun tager sig da i det mindste af sit eget barn.
Therrus forældre mishandlede hende og efterlod hende i vejkanten.
De brændte hende også. Derfor har hun arret på kinden.
Hvor var jeg bange.
Hun har uhyggelige øjne.
- Vis barmhjertighed. - Ingen vil købe en gammel kone.
Vær ikke bange, de damer. Måske kan I hjælpe mig.
Har I set nogen fremmede? I skal ikke fortælle noget gratis.
I skal nok blive betalt.
- Der er en fremmed dreng hos Tenar. - Og en mand med et ar på kinden.
- Hvem er Tenar? - Det er heksen lidt oppe ad vejen.
Tak for det... Gamle kællinger!
- Vent lidt... - Hvor skal I hen?
Stop dog! Du lovede at betale os!
Der er det. Det må være der.
Hvem kan det være?
Hvad laver I?
Du ser frisk ud, knægt. Tænk, at det er her, du gemmer dig.
Hvad vil du mig?
Rolig nu, jeg vil ikke slås.
Hvor er din ven troldmanden?
Spurvehøg er taget væk.
Jeg håber ikke, du skjuler ham.
Hvorfor skulle jeg gøre det?
Han behøver ikke gemme sig for jer.
Hun taler vist sandt. Vi kommer tilbage.
Farvel så længe!
Jeg håber aldrig, jeg ser jer igen, udyr!
Kolbe skal nok belønne mig for det her.
Nå, det er sådan, det hænger sammen.
Og ingen af jer har sagt et ord.
Vi har vist fået det meste i jorden. Lad os reparere hegnet.
Har du kendt Spurvehøg meget længe, Tenar?
Ja, vores venskab rækker langt tilbage.
Han har altid vandret omkring.
Det er det liv, han har valgt. Han er en mand, der vælger pligten.
Og nu er han blevet ærkekogler, den største af alle troldmænd.
Mener du troldmanden af Roke?
Ja, men før han blev så mægtig en troldmand...
... reddede han mig og førte mig tilbage til lyset.
Helt alene.
Han førte mig ud
af mørket i Atuans grave.
Velkommen.
En ægte troldmand. Vil du købe et våben?
Må jeg se sværdet der?
Jeg kan ikke anbefale dig at købe det. Det er smukt håndværk,
men det er rustet fast og kan ikke bruges.
Hej, du der troldmand!
Er du døv?! Jeg taler til dig!
Hvad vil De mig?
Er der noget galt med mit ansigt?
Du er den forkerte.
Hvis du ser en troldmand med ar på kinden,
så sig, at Kolbe vil tale med ham!
Kolbe? Der, hvor jeg kommer fra, kender vi ingen af det navn.
Det kommer I til, når han bliver dobbelt hersker.
- Tag lige og husk det! - Javel.
Hvad koster sværdet?
Jamen... dit ansigt.
- Hvad mener du? - Ikke noget.
Kender du troldmanden Kolbe?
Varsom nu... sænk lige stemmen.
Det er den eneste troldmand her, som stadig har sine kræfter i behold.
Man kan ikke sige, at han er elsket af folk.
Han bor på borgen uden for byen. Hold dig hellere væk derfra.
Så det er her, du skjuler dig, Kolbe.
Du er god til det her.
- Du virker ikke som en nybegynder. - Mange tak.
Hvad ville du sige til at blive her og hjælpe til?
- Therru vil også blive glad. - Jamen...
- Du kan jo tænke over det. - Ja.
- Sætter du oksen på stald? - Ja.
Så er vi hjemme.
Therru... Therru! Hvor kan hun være?
Arren, Therru er her ikke. Gider du finde hende ude bagved?
Sig til hende, at hun skal komme ind, før det bliver mørkt.
Therru?
Therru!
Oppe over skyerne ved skumringstide
Flyver høgen rundt, altid alene
Jeg kan mærke hans sorg
I den stille brise
Favner hans vinger himlen
Aldrig finder han ro og hvile
Ingen kender hans hjerte
For hans hjerte er høgens
Ingen kender hans hjerte
Sorgen cirkler rundt på himlen
Hen ad tomme veje og over endeløse marker
Følges vi side om side
Jeg kan mærke din ensomhed
Cikaderne synger i græsset
Du går ved min side her på vejen
Men vi siger ingenting
Ingen kender mit hjerte
Mit hjerte, der vandrer alene
Som ingen kender
Og hvis ensomhed ingen fatter
Jeg har slået min far ihjel.
Jeg stak ham ned og kom hertil.
Jeg fatter ikke, hvordan jeg kunne gøre det.
Havde han været ond mod dig?
Nej, han var en stor mand.
Jeg svigtede ham. Jeg er altid bange, har ingen selvtillid.
Og så er jeg fyldt af en vrede så stor, at jeg ikke kan styre den.
Det er, som om der er en anden person inde i mig.
Du så det jo selv, ikke sandt?
Du har helt ret. Jeg burde ikke være her.
- Undskyld, jeg blev så vred. - Det gør ikke noget.
Hvis ikke jeg tager væk herfra, vender de tilbage.
- En kvinde? - Hun bor langt uden for byen.
Så ærkekogleren har en kvinde.
Og han er blevet set i byen. Der er mange vidner.
Meget interessant.
Selvfølgelig...
Af sted, folkens!
Var det en hilsen? Ikke dårligt, Spurvehøg.
Therru og Arren, så er der mad.
Hvor er Arren?
Var han ikke sammen med dig?
Måske er han træt og hviler sig.
Gider du se efter, Therru?
Han er her ikke.
Underligt. Hvor kan han være?
Jeg kigger udenfor.
Arren.
Farvel, Tenar og Therru.
Det gør vist ingen forskel, hvilken vej jeg vælger.
En blindgyde?
Det er den!
Mon det er Arren, der kommer tilbage?
Arren?
Spurvehøg?
Det var dog mærkeligt.
Hvad vil I?
Er det ikke dig fra tidligere?
Jo, og nu tager vi dig med i stedet for troldmanden.
- Hvorfor? - Hvad sker der?
Skynd dig væk!
Tænk at møde dig her, prinsesse.
Hold op! Lad hende være.
- Therru! - Slip mig.
Din lille prins er her ikke i dag, hva', prinsesse?
Ikke bide nu.
Du skal overbringe en besked til troldmanden.
Hvis han ønsker denne kvinde tilbage,
må han komme op til Kolbes borg.
Tag hende med.
- Therru! - Tenar!
Slip mig. Så slip mig dog!
Therru... Er du uskadt, Therru?
Hold op. Slip Tenar fri!
Du venter bare her, til troldmanden kommer... prinsesse.
Troldmanden Kolbe venter os. Lad os komme af sted.
Tenar!
Beklager meget, men ham tager jeg med mig.
Forsvind!
Hvor er jeg?
Du er i sikkerhed nu. Her kan skyggen ikke trænge ind.
Kender du til skyggen?
Jeg sysler selv med trolddom.
Jeg ved, hvad du flygter fra.
Du gør klogt i at flygte fra den mand.
Hvilken mand?
Spurvehøg... ærkekogleren.
Drik det her. Det vil give dig fred i sindet.
Hvad er der? Det indeholder ingen gift.
Så... læg dig nu lidt ned.
Den troldmand er langt farligere, end du tror.
Nej, Spurvehøg er en god mand.
Han har reddet mig flere gange.
Så sig mig en ting. Ved du, hvorfor han altid er på farten?
Nej...
Han søger evigt liv.
Evigt liv?
Ærkekogleren er den ypperste inden for vores verden.
Det eneste, han ikke kan fremtrylle, er evigt liv.
Alligevel søger han det.
Men han frygter også, at en anden skal komme før ham.
Det ville være ubærligt for en mand så stolt som ærkekogleren.
Men det har jo intet med mig at gøre.
Jo, for du er udvalgt til at erfare
hemmeligheden bag et evigt liv.
Og derfor forfølger han dig, så han kan dræbe dig.
Vil han dræbe mig?
Arren, vil du tage med mig?
Jeg har fundet den.
Døren mellem liv og død.
Sammen vil vi kunne åbne den.
Sammen vil vi leve evigt
og overvinde enhver frygt og lidelse.
Frygt og lidelse...
Hvad vælger du, Arren? Døden er en skrækkelig ting.
Jeg vil ikke... dø.
Så fortæl mig dit sande navn, Arren.
Så kan jeg give dig evigt liv.
Kom nu, fortæl mig dit sande navn.
Le... ban... nen.
Nu er jeg rede til at møde dig, Spurvehøg.
Hvor er du henne, Høg?
Høg!
Hvad er der, Therru?
De kom og hentede Tenar.
Du skal tage hen til Kolbes borg.
Hvor er Arren?
Han forsvandt.
Han sagde, at de ville komme igen.
Det er ikke godt.
Men bare rolig, Therru.
Jeg skal nok redde Tenar.
Vent på os derhjemme.
Og pas godt på dette sværd.
Arren får brug for det.
Skynd dig hjem, Therru.
Så er vi her!
Følg med.
Slip... jeg stikker ikke af!
Mester Kolbe,
jeg har hentet kvinden, sådan som du befalede.
Det var godt klaret, Hare.
Det var da ingenting. Det gør jeg hellere end gerne.
- Flyt dig. - Hvad bilder du dig ind?
Er du Kolbe?
Hvad vil du mig? Jeg vil gerne hjem igen.
Beklager den hårde behandling,
men jeg skal have fat på Spurvehøg.
Du er jo troldmand.
Hvordan kan du gøre det her?
Du kan vel selv finde ham!
Han er en gammel ven af mig.
Jeg vil bare gerne tale med ham.
Du bruger mig som lokkemad.
Hvad vil du ham?
Den kvinde er irriterende.
Sæt hende i fangekælderen.
Gør, som der bliver sagt.
Så svar mig dog!
Du vover bare at gøre Spurvehøg noget.
- Arren... - Kom så med!
Kom med, Lebannen. Jeg har en gave til dig.
Ned med dig!
Opfør dig nu pænt. Jeg kommer snart med din troldmand.
Dette sted minder mig om Atuans grave.
Spurvehøg...
Kolbe, agter du at begå den samme fejl en gang til?
Godaften.
Er troldmanden i sigte?
Ikke endnu, herre.
Hvor bliver han af, den troldmand?
Jamen dog...
Der kommer han. Indtag jeres poster.
Der kommer han!
Lad ham ikke undslippe. Nu!
Luk dig op og lad mig komme ind!
Stop... vent!
Han snød os! Idioter! Så gør dog noget!
Kolbe, det er mig. Spurvehøg.
Vis dig for mig.
Det er længe siden, Spurvehøg.
Jeg har savnet dig.
Vi skiltes ved grænsen til dødsriget, Kolbe af Havnor.
Jeg hører, du er blevet ærkekogler. Tillykke med det.
Nu er jeg kommet, så slip venligst Tenar fri.
Hvor er du ynkelig,
Spurvehøg. Du viser svaghed over for en kvinde.
Du har lokket mig hertil med hende. Hvad vil du?
Hvad tror du selv?
Sig ikke, at du har glemt, at du slæbte mig til det golde land.
Det er dig, der glemmer. Du brugte den pelniske visdom,
og legede med både levendes og dødes sjæle.
Fortryder du slet ikke?
Du gav mig virkelig en lærestreg ved indgangen til dødsriget.
Nu nægter jeg nogensinde at dø.
Jeg har indsamlet alle de gamle lærebøger.
Og jeg har gjort frygtelige ting for at få fat på dem.
Hvad ondt har du i sinde, Kolbe?
Det er lykkedes for mig.
Jeg har skabt den største trolddom af alle.
Døren mellem liv og død har altid været lukket,
men nu vil jeg åbne den.
Den dør må ikke åbnes. Fatter du det stadig ikke?
Vi, der besidder kraften, må benytte den med omhu.
Vil du ødelægge verdens ligevægt?
Sludder. Det ved du vist bedre end nogen anden.
Den ligevægt er for længst forrykket.
Det har menneskene gjort.
Deres begær kender ingen grænser.
Det kan ikke bremses,
og jeg vil leve evigt.
Mit liv vil aldrig få ende.
Kolbe, uden livets og dødens cyklus findes der intet liv.
Jeg er hævet over naturen.
Spurvehøg, det er en anden end mig, der bliver din modstander.
Arren, hvad laver du her?
Lebannen, dette er den mand, der vil berøve dig evigt liv.
Arren, har du røbet dit sande navn?
Jeg vil leve i al evighed.
Jeg er træt, Spurvehøg. Træt af at leve i angst.
Arren, liv uden død er ikke liv.
Hvis du siger nej til døden, siger du også nej til livet.
Du skal ikke lyve!
Hør godt efter, Arren.
Ingen mand eller skabning lever evigt i denne verden.
Kun mennesket ved, at det skal dø,
og den viden er en gave fra oven.
Det liv, vi er blevet givet, skal vi også miste.
Livet rummer både lidelse og glæde.
Det er en gave fra oven.
Livet er en gave.
Arren...
Troede du, at du kunne snyde mig?
Der er flere indgange til borgen her.
Hvad sker der? Mine kræfter svinder bort.
Du begik endnu en af dine mange fejl ved at komme her, Spurvehøg.
Her slår dine kræfter ikke til.
Sæt ham ned til kvinden, Hare.
Jeg tager mig af dem i morgen,
så smertefuldt og grusomt som muligt.
Javel, herre. Rejs dig op, kylling.
Spurvehøg... er det dig? Er du uskadt?
Hold ud.
Vi henter jer i morgen.
I kan hygge jer så længe.
Spurvehøg... Spurvehøg!
Tenar.
Hvordan kan de gøre det her mod selve ærkekogleren?
Undskyld, Tenar. Jeg bliver ved med at bringe dig i knibe.
Sig ikke sådan noget sludder.
Hvilken vej skal jeg gå?
Arren?
Vent på mig, Arren!
Arren!
En ond troldmand kom og hentede Tenar!
Arren, Spurvehøg bad mig passe på dit sværd.
Skal jeg komme med?
Tenar bliver holdt fanget på borgen. Sammen med Spurvehøg.
Også Spurvehøg?
Det her er dit sværd, ikke? Spurvehøg kom med det til dig.
Vi må skynde os, hvis vi skal nå at redde dem.
Jeg kan ikke fortsætte. Du bliver nødt til at gå alene.
Og du skal give mig sværdet.
Jeg ved, at du kan klare det.
Hvad mener du?
Du står jo lige her.
Nej, det gør jeg ikke.
Kolbe har fortryllet mig.
Men hvem er du så?
Lad være. Hold dig væk!
Hold dig væk!
Arrens hjerte var fuldt af angst.
Den angst formørkede hans hjerte.
Formørkede hans hjerte?
Mørket stjal hans krop fra ham.
Men det efterlod sig noget værdifuldt.
Hvor der er mørke, vil der også altid være lys.
Nu vandrer det lys, der var tilbage, rundt som en skygge.
En skygge?
Det, du ser nu, er blot en skygge, der leder efter sin krop.
Far...
Du er da Arren, er du ikke?
Bare rolig. Jeg skal nok gå med dig.
- Ja? - Jeg vil give dig mit sande navn.
Mit sande navn er Lebannen...
Lebannen.
Lebannen...
Det er ham.
Han er ingen rigtig ærkekogler.
Husk lige, at han var oppe imod Kolbe.
- Ingen kan måle sig med Kolbe. - Det har du ret i.
Hvad laver vores lille ven Arren?
Han har lukket sig inde ovenpå.
Så er Arren derinde.
Jeg er misundelig på den dreng.
Det er typisk Kolbe at stjæle ærkekoglerens lærling.
Men han dur jo ikke til noget.
Det har du ret i.
Når vi er færdige med ærkekogleren, sælger vi drengen.
Vi må hellere hente Spurvehøg og kvinden.
Ærkekoglerens sidste time er kommet.
De vil slå dem ihjel.
Arren!
Arren...?
Hvad laver du her? Har de også fanget dig?
Værsgo! Spurvehøg bad mig give dig det her.
Jeg er ikke værdig til at bære min fars sværd.
Arren, de har fanget Tenar og Spurvehøg.
De vil slå dem ihjel. Du må redde dem, ligesom du reddede mig.
Det kan jeg ikke. Jeg dur ikke til noget som helst.
Hvad er der med dig? Gør du ikke noget, ender de med at dø.
De dør. De dør begge to.
Og vi mister det vigtigste her i verden.
Therru...
Hvad er det vigtigste her i verden?
Det vigtigste er da livet.
Vi skal jo alligevel dø. Hvad mening har livet så?
Hvorfor kæmpe for vores liv, når vi alligevel skal dø?
Livet er netop kostbart, fordi vi ved, vi skal dø.
Du er ikke bange for døden. Du er bange for livet.
Om du dør eller lever evigt, gør ingen forskel.
Det eneste, der tæller nu, er,
at du er bange for livet.
- Therru... - Tror du, livet kun tilhører en selv?
Tenar gav mig livet. Derfor må jeg leve videre.
Og derfor må jeg også give livet til en anden.
Lebannen...
Kun på den måde kan vi leve evigt.
Therru, hvor har du hørt mit sande navn?
Det har du fortalt mig.
Nu skal jeg fortælle dig mit.
Mit sande navn er...
Tehanu. Det er Tehanu.
Tehanu.
Dagen gryr lige straks.
Kom, Therru. Lad os redde dem.
Vent, Arren.
- Hvad er der? - Se derovre!
Det er Spurvehøg og Tenar!
Kom med!
Spring!
- Det kan jeg ikke. Der er for langt. - Jo. Kom nu.
Lad os skynde os.
Spurvehøg...
Afskedens time er kommet, Spurvehøg.
Din elskede skal ud på en rejse.
Vil du ikke selv sende ham af sted?
Spurvehøg, du skal ikke være bekymret.
Jeg skal nok tage over efter dig.
Hvad skal jeg dog gøre, Spurvehøg?
Tenar, det er ikke slut endnu. Lige om lidt gryr dagen.
Hvad mener du?
Lyt godt efter.
Hjælpen er nær.
Ikke mere afskedspjat nu.
Skub ham så ud, kvinde.
Stands!
Slip dem begge to fri.
- Er det dig, knægt? - Arren... Therru.
Bland dig udenom, knægt!
Vis ingen nåde. Bare gå på ham.
Flyt dig!
Angrib!
Skån mig...
Du skuffer mig.
Jeg troede, vi to forstod hinanden.
Ti stille. Jeg er ikke mere i din magt.
Så lad mig vise dig dødens ansigt, Lebannen.
Han påkalder døden.
- Arren! - Bliv væk!
Dø!
Hjælp mig. Lad mig trække sværdet.
For livets skyld.
Det sværd er smedet med trolddomskraft.
Han er jo en gammel mand.
Han skjulte det med trolddom.
Mester Kolbe.
Du kan ikke standse mig. Jeg nægter at dø.
En troldmand frygter ikke døden.
Din forbandede tøs.
Jeg er ikke en værdiløs skabning som jer stakkels kræ.
Jeg har studeret de højere magter,
og jeg er almægtig.
Troldmændene fra Roke så ned på mig.
De jog mig bort som en anden hund.
Men jeg skal hævne mig. Når jeg opnår evigt liv,
bliver jeg den mægtigste af alle troldmænd.
Therru...!
Therru!
Det lille fjols.
Hør efter, sten... Jeg frigør jer.
Morgenen er på vej...
Slip mig!
- Gør det ondt? - Kolbe!
Slip Therru!
Bliv væk.
Døden er en slem ting.
Hold op!
Uh, hvor bliver jeg bange.
Vent!
Hvor bliver jeg bange... bange.
Kolbe, du er som jeg.
Du vender dig væk fra lyset og ser kun mørket.
Vig fra mig.
Du glemmer, at alt liv er forbundet.
At man ikke kan hamstre liv, men kun give det.
At fornægte døden er også at fornægte livet.
Det... passer ikke.
Kan du ikke se det, Kolbe? Vi er alle bange.
Jeg vil ikke... Jeg vil ikke dø.
Kolbe!
Hold så op!
Therru!
Therru... Arren!
Arren!
- Du falder... du falder! - Arren!
Og du ryger med ham ned.
Hold så op. Du må ikke slå hende ihjel!
Alle, der stiller sig i vejen for mig, skal dø.
Hun er død... død Den lille stakkel.
Det er ved at blive morgen.
- Jeg må skynde mig... skynde mig. - Vent lige lidt.
Therru...
Evigt liv...
Skygge, vend tilbage til mørket.
Giv mig livet...
Liv... liv...
Liv...
Jeg vil leve!
Tehanu!
Du klarede den også, hva'?
Hvad med børnene?
Bare rolig... de har vinger.
Tak... Therru.
Jeg vil vende hjem og tage straffen for min forbrydelse.
Og acceptere mig selv.
Arren...
Jeg håber, at jeg kommer til at møde dig igen.
Kom med... Vi skal lige sige tak til Tenar og Spurvehøg.
SLUT