BARA ORDET I TYSTNADEN, BARA LJUSET I MÖRKRET, BARA I LIVETS DÖD...
HÖKEN FLYGER I DEN TOMMA SKYN, SKAPELSEN AV ÉA.
Lugna dig med seglet!
Det blåser för hårt!
En storm så här års? Var är min väderman.
Vad väntar du på? Nu får det lugna sig innan vi sjunker!
-Vad är det? -Kaptenen...jag kan inte komma ihåg dem.
Jag kan inte komma ihåg de sanna namnen av vindarna och av vågorna.
Vad säger du?
Kapten! Det är nåt ovanför molnen!
Var?
Vad är det där för nåt?
-En drake! Vad gör den här? -Där är en till!
Drakar som slåss? Det är omöjligt!
Mer än 2000 får har feber i Enlad. Hälften av dem har dött.
Sjuhundra boskapsdjur har blivit infekterade. Vi har förlorat 50 nu.
Faktum är, ett barn i Taon har också febern.
Tystnad!
Vad kommer att hända med folket om vi får panik?
Skärma av de angripna områdena.
Skicka varje helare i kungariket för att hitta ett botemedel.
Skicka mat till de som behöver det.
Trollkarl! Ta reda på vad som ligger bakom det här.
Ers majestät...
Och torkan i provinserna?
Vi skickade en väderman men resultatet var väldigt besvikande.
Snart är det för sent för vårplanteringen.
Varför har dessa olyckor hänt oss?
Jag känner att ljuset fördunklas, Ers majestät.
Balansens ljus som upprätthåller den här världen.
-Ers majestät! -Vad är det nu då?
Hemska nyheter! Man har sett drakar vid kusten.
-Drakar? -Två, Ers majestät. En blev dödad.
Drakar, här i öster? Kan det verkligen vara sant?
För länge sedan, var drakar och mannen ett.
Men mannen som eftertraktade egendomar valde landet och havet.
Drakar som ville ha frihet, valde vinden och elden.
Sedan dess, har drakar och män förblivit isär.
Att få höra att två drakar har synts till, att de till och med slogs...
Då är vi hotade.
För kaptenen till mig. Jag vill höra mer om det här.
Jag vill ha dig där också, Root.
-Snälla... Ers majestät. -Vi hamnar i problem!
-Vad är det? -Har du sett till prins Arren?
-Han har varit borta sen igår kväll. -Prins Arren? Borta?
Det räcker.
Ers majestät är upptagen. -Det kan ni säkert se.
Förlåt mig. Det är bara...han har verkat så ledsen det sista. Vi var oroliga.
Det är absurt! Arren är 17, inget barn.
Ursäkta oroligheterna Ers majestät. Ert folk är mycket viktigare.
-Då så... -Ers majestät.
Jag måste vara vid min överensstämmelse.
Vi inväntar dina order sir.
Jag fantiserar ihop saker.
Arren!
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator
www.SweSUB.nu
Så, ni är min död...
Är du skadad?
Lugn där...
Är det här vad du söker?
Det här är en farlig plats för resande.
Du hade tur den här gången. Du måste vara hungrig.
Det är inte mycket, men...
Vad heter du, pojke?
-Jag heter Arren. -Det betyder väl svärd, eller hur.
-Så du reser från Enlad. -Hur visste du det?
Den klingan var smitt med magi. Jag tvivlar på att du kan dra ut det.
Vad är det?
Det är ingenting.
Arren? Om du inte har nånstans att ta vägen, varför följer du inte med mig?
Jag tvivlar på att vårat möte var en olyckshändelse.
Och jag skulle välkomna en kompanjon.
Arren! Kommer du?
Vad ska jag kalla dig?
Kalla mig Sparvhök.
Ytterligare en övergiven gård. Bönder lämnar deras land...
Det är inte bara en dålig skörd som ligger bakom det här.
Kom, Arren. Bäst att vi ger oss av.
-Herr Sparvhök? -Sparvhök räcker. Vad är det?
Sparvhök? Vart är vi på väg?
Först beger vi oss till nästa stad. Men efter det...
...vet inte ens jag.
Börjar du att bli trött? Kom. Vi är nästan där.
Där är det.
Staden Hort.
-Är de fångar? -De är slavar.
-Människor köps och säljs här. -Handlar med mänskliga liv!
-Två guineas, hörde jag två guineas? -Jag har två!
Tre! Såld till herren för tre guineas!
Nej, jag är ledsen! Det finns tyvärr inget rum!
Gasbindor från Sowl! Silke från Lorbanery!
Päls och filtar och bomull!
-Är det här en marknadsdag? -Nej. Det är så här varje dag.
Silke och satin!
Vad kan jag visa dig? Det här är Lorbanerys finaste silke!
Fin som en dagsländas vingar!
Jag har ingen fru. Jag behöver en mantel till min vän.
Trollkarlar! Ingen flickvän, va?
-Men jag behöver ingen mantel. -Men du kan inte gå sån där.
-Du borde gömma saken på ditt bälte. -Vad är det med den här?
Tyg från Gont. Bästa kvalitén.
Fyra stygn. Det här är gjort av Andradean.
På Gont använder de sex.
Du brukade vara en häxa. Varför säljer du förfalskningar?
Folk tror inte på dumma tricks längre.
Mina gods är bra. De är åtminstone riktiga...
...inte blott som magi och trolldom!
-Sparvhök! -Tack.
Va!
-Släpp mig! -Lugna dig, unga mästare.
Jag har nåt till dig. Det är dörren till saligheten.
-Vad är det? -Hazia, min herre. Ha-zi-a.
-Ta en. Lämna sorg och rädsla bakom dig. -Ingen mer sorg eller rädsla...
Du kommer aldrig att bli bekymrad med smärtan av den här världen igen.
Nöjet är på min sida.
Arren. Vad håller du på med?
Är det här din vän, min herre?
Du då? Har inte trollkarlar problem också?
Jag är ledsen. Jag behöver inte det du säljer.
Spar på din arrogans.
Jag förmodar att du har förlorat dina krafter också.
Man leker inte med Hazia, Arren. Titta!
Hazia känner sig själv i paradiset.
Sen lämnar anden kroppen och vandrar planlöst i mörker.
När den återvänder? Mer hazia. Och slutligen, döden.
Vad är det?
Mår du bättre?
-Vinden är frisk här uppe. -Nåt är fel med den här staden.
Inte bara den här staden, pojke.
Böndernas grödor vissnar. Deras boskap är sjuk.
-Folket har tappat kontrollen också. -Är det nån sjukdom?
Nej. En sjukdom är hur balansen återställer sig själv.
Men det här? Jag fuktar att nån försöker att förstöra balansen.
Det finns bara en varelse som är kapabel till det i Earthsea. Bara en.
Då så. Ska vi bege oss tillbaka till värdshuset?
-Jag skulle vilja vila lite längre. -Då så...
Jag väntar...
Ja...
Slavhandlare?
-En häxa, va? -Och en ful en!
Du var då en bråkig en. Bara några få guineas. Men vi kan ha roligt.
Mitt finger!
Häxan har humör! Jag kommer att njuta av det här.
Vem där? Kom ut och visa dig själv!
Vad gör du här, pojke? -Ta honom.
Inget ont, pojke. Jag följer bara chefens order.
Jag ska göra det snabbt.
Eller du kanske vill bli en slav?
Be för ditt liv!
-Har du tänkt om? -Livet betyder ingenting för mig.
Så du vill slåss, va?
Dra ditt svärd!
Okej. Nu är det min tur.
Vänta där. Bryr du dig inte om tjejen?
Gör det.
Här är hon, om du vill ha henne så mycket.
Kom igen, män!
Är du...
Therru! Therru!
Therru...
En fågel...
Vi träffas igen. pojke.
Ta honom!
Jag får nog bra betalt för honom. Var inte för tuffa nu.
För iväg honom!
Gammalt skräp. Jag skulle inte ens kunna ge bort det!
Ge upp, det spelar ingen roll.
Tystnad! Annars slänger jag er till hundarna!
Kom igen! Sätt fart!
-Vad är det som händer? -Jag vet inte. Lata jävla djur!
Vad är det för fel?
Sparvhök...
Kom, Arren.
Kan du stå upp?
-De andra då? -Jag friade dem.
Hur visste du var jag var?
När du inte kom, letade jag i Hort.
Tillslut, sa nån åt mig att en ung man togs av slavhandlare.
Jag var tvungen att göra en "hitta-formel".
-Jag är ledsen, jag var dum. -Nej, det var mitt fel.
Jag borde ha varit mera försiktig.
Jag är ledsen.
-Vem där? -Det är jag, Sparvhök.
-Sparvhök? -Nån har blivit skadad.
Jag ber om ursäkt. Det är sent.
Det var länge sedan, Ged.
Han sover.
Jag är ledsen. Förlåt att du fick överge din säng.
Det är hans nu. Varsågod, det här kommer att värma dig.
Tack.
Du har inte förändrats.
-Nej. Klarar du dig bra, Tenar? -Det har inte alltid varit lätt.
Och du? Strövar du fortfarande omkring?
-Det var gott. Det var länge sedan. -Ja, verkligen.
Som trollkarl, har jag ingen tid... att vandra som jag en gång gjorde.
Vad för en trollkarl så långt hemifrån?
Onda budskap kommer från varje hörn av Earthsea.
Saker är ur balans... som att solens strålar avtar.
Avtar magin också?
Ja. Som att vårat blod flöt ut från våra ådror.
-Så du söker efter svaret? -Ja.
Kära nån, väckte vi dig.
Kom, mitt barn. Oroa dig inte. Han är en gammal vän till mig.
Det här är Therru. Hon har varit här i några år.
Kalla mig Sparvhök Förlåt att jag väckte dig.
Hök?
Känn dig hedrad. Therru pratar aldrig med främlingar.
Vad är det?
Kan hon verkligen vara...?
-Lord Cob. -Kom in.
Ursäkta mig. Jag ber att få prata med dig.
-Vad är det? -Några slavar har rymt.
Jag förstår. Du lät mina handelsvaror gå.
-Vi har fångat de flesta. -Och?
De andra då?
Vi söker på landsbygden. Vi kommer att hitta dem.
Du är en dåre. Tror du att jag inte klarar mig utan dig?
Det var en trollkarl! En trollkarl med ett ärr i ansiktet!
Va? Ett ärr...?
Det är sparvhök. Trollkarlen besöker mig.
-Hitta honom åt mig... Annars. -Jag ska inte göra er besviken.
Jag har väntat länge på den här dagen... Sparvhök.
Tenar! Jag tog med vattnet in! Var är hon?
Tenar? Sover du fortfarande? Tenar?
Är du sjuk?
Vem var det?
Det är ju den där tjejen!
Det måste ha blivit en överraskning. Jag borde ha berättat det.
Oroa dig inte. Arren är med mig. Du har inget att frukta.
Ibland är hans ögon vilda, men han har ett gott hjärta.
-Godmorgon. -Godmorgon.
Jag är klar!
-Sov du gott? Hur mår du? -Jag mår bra.
-Jag gjorde inget mot henne. -Självklart inte. Kom och ät frukost.
-Du kan inte jobba förrän du har ätit. -Jobba?
-Får du blåsor? -Ja.
Ska vi vila lite?
Vad det luktar gott.
-Men... Du är väl en trollkarl? -Jag förstår.
Vill du veta varför en trollkarl knegar på ett fält som en bonde?
-Ja. -Lyssna, Arren.
Allting under solen och stjärnorna beror på balansen.
Vinden och havet. Kraften av jord och ljus.
Allting är inom balansen.
Men nu, använder man kraften för att kontrollera världen.
Man måste lära sig att behålla balansen-
-och göra vad bladet och valen eller vinden gör av deras egna natur.
Du vet att allting har sitt sanna namn.
Magi är kraften att befalla, om du vet dess sanna namn.
Använd den kraften till okunnighet, och balansen blir lätt förstörd.
Trollformler ska bara göras i nödsituationer.
Ni har haft mycket att göra. Ni förtjänar lunch.
Mår du bättre, Arren?
Ät ordentligt nu, annars får du inte tillbaka din styrka.
-Tjejen då? -Therru?
Ett av lammen är sjukt. Hon sköter om det idag.
-Ska vi byta plats? -Nej, jag klarar mig.
-Hur gick det? -Det räcker för idag.
Middagen är snart klar. Tvätta av er så länge.
-Jag ställer in oxen i stallet. -Tack.
Så, nu borde du må bättre. Du behöver din mammas mjölk.
Såja...
Duktig tjej.
-Vad vill du? -Ingenting.
Varför kom du hit? För att skada mig? För att döda den här lilla?
Du förstår inte. Jag bara...
Håll dig borta! Försvinn!
Jag hatar alla som inte värdesätter liv!
Jag är ledsen.
Flytta på dig!
Nu äter vi.
Det är bra att ha hjälp av två män här nu. Er två till och med.
Jag är inget bra med en plog, men jag känner djuren.
Du brukade vara en getherde.
Vad är det, Arren? Är du inte hungrig?
Nej.
Vad är det här för ställe?
-Kom, Arren. Den här vägen. -Sparvhök?
Kom. Ta min hand.
Arren...!
Nej! Låt mig vara! Sluta!
Arren!
Arren! Vakna!
-Vad är det? -En mardröm, tror jag.
En dröm...
Våren är kort, du vet. Jag behöver all hjälp jag kan få.
Jag är ledsen, Tenar. Jag har ett ärende som inte kan vänta.
-Jag kan fortfarande inte lita på dig. -Kom igen nu, Tenor.
Ska du ta Arrens häst?
Han klarar sig bättre utan den. Säg att jag lånade den.
-Tenar. Håll koll på honom åt mig. -Jag lovar.
Jag är tillbaka ikväll! Och tillbaka till arbetet imorgon!
Det hoppas jag verkligen.
-Jag har inte sett honom häromkring. -Och ärret!
Han måste ha kommit från kvinnans hus.
Hon är en häxa. Jag gillar det inte.
Ja, hon är en konstig en. Och den lilla tjejen hon har där!
-Den flickan ger oss alla otur. -Säg inte det högt!
-Vem var det? -Han är inte härifrån.
-Det är en vän. Han hjälper oss. -Jaså?
Kan jag hjälpa er?
Mitt barn har feber, frun. Jag behöver drycken igen.
Okej. Vänta här.
-Sluta häng på mig! -Jag är rädd!
-Rädda oss från ondskan! -Det räcker!
Så. Om inte barnet mår bättre får ni komma hit igen.
Tack så mycket, frun. Jag undrar om...
-Jag vet. Betala när ni kan. -Tack, frun. Det var snällt.
-Hoppas att hon mår bättre! -Jag önskar det fanns vänligare människor.
Therru har aldrig skadat nån.
De ser åtminstone efter henne.
När det gäller Therru, så misshandlade och övergav hennes föräldrar henne.
De brände henne. Det är så hon har fått ärret.
-Vilket förskräckligt barn! -Herregud! Såg du hennes ögon?
-Snälla, ha barmhärtighet! -Ingen köper en gammal dam!
Ni behöver inte frukta mina damer. Ni kanske till och med kan hjälpa mig.
Sett några främlingar häromkring? Jag skulle uppskatta hjälpen.
Och jag betalar.
-Det är en på Tenars gård! -Och en med ett ärr i ansiktet!
-Tenar? Vem är det? -Häxan! Som bor uppåt vägen.
Tack för hjälpen, gamla haggor!
Vänta! Vart ska ni?
Lögnare! Ni skulle ju betala!
Där är det!
Vad är det?
Vad håller ni på med?
Jag letar efter en pojke. Jag trodde inte att jag skulle hitta dig här.
Ditt svin! Vad gör du här?
Jag är inte här för att slåss. Var är din trollkarl till vän?
Han är borta! Sparvhök är inte här.
-Bäst för dig att du inte gömmer honom. -Varför skulle jag det?
Du är ingen match för honom.
Det verkar som att hon berättar sanningen. Okej, vi beger oss tillbaka.
Kom aldrig tillbaka, ditt svin!
Lord Cob kommer att belöna mig för det här!
Det var det som hände. Ingen av er sa nåt om det.
Jag tror att vi fixade det mesta av det. -Nu reparerar vi staketet.
Tenar? Har du känt sparvhök länge?
Jag förmodar det. En lång, lång tid.
Han har alltid vandrat omkring.
Han valde det livet. Han gör det för att han måste.
Och slutligen blev han en Archmage, den största av alla trollkarlar.
Ledare för: "Huset av Roke"?
Ja. Men år innan dess, räddade han mig.
Räddade mig, och ledde mig in till ljuset.
En man, ensam.
Han tog mig ut ur gravarna av...Atuan.
Välkommen. Det är inte många trollkarlar som letar efter vapen.
Visa mig det där svärdet.
Jag kan inte rekommendera det.
Det är ovanligt gjort, så jag köpte det. Det är igenrostat.
Du där, trollkarl! Är du döv? Jag prata med dig!
Sa du nåt, sir?
-Är det nåt i mitt ansikte? -Fel trollkarl!
Du! Om du ser en trollkarl med ett ärr i ansiktet...
...säg att Lord Cob vill träffa honom!
Cob? Det har jag aldrig hört talas om.
Det kommer du när han bestämmer över de två länderna! Glöm inte det!
Ja, sir.
-Jag tar svärdet. Hur mycket? -Vänta lite...ditt ansikte!
-Vad är det för fel? -Ingenting förmodar jag.
Har du hört talas om en trollkarl vid man Cob?
Var lite tyst nu, va.
Det finns trollkarlar i de här delarna som fortfarande har hans krafter.
Jag kan inte säga att han är älskad häromkring.
Han bor i fästningen utanför staden. Bäst att du håller dig därifrån.
Jag trodde aldrig att jag skulle hitta dig här...Cob.
Du är bra på att jobba. Man kan inte ta dig för en nybörjare.
Tack.
Vill du inte stanna lite och hjälpa till?
-Therru skulle uppskatta det med. -Men...
Du behöver inte bestämma dig nu. Tänk över det, okej?
-Kan du ställa in oxen åt mig? -Ja.
Jag är hemma! Therru? Var är hon nu då?
Arren! Jag kan inte hitta Therru. Kan du kolla betesmarken åt mig?
-Säg åt henne att komma in före mörkret. -Okej.
Therru?
Långt ovanför molnen mot den nedstigande solen
Flyger en falk och svävar i luften
Jag hör hans ensamma gråt så ledsen han måste vara
Seglar på den tysta vinden flyger en falk ensam
Sträcker ut sina vingar och greppar den tomma skyn
Seglar på den tysta vinden, aldrig får han vila
Vad finns i mitt hjärta som ingen kan veta
Ett hjärta som en falks hjärta
Vad finns i mitt hjärta som ingen kan veta
En ensam falk i den tomma skyn
Jag går längs överlägsna vägar
Går med mig sida vid sida, du är alltid där
Jag känner din ensamhet, ensam måste du vara
Syrsor viskar i fälten
Du går där vid min sida, du följer stigen med mig
Men du säger aldrig ett ord, aldrig pratar du
Vad finns i mitt hjärta som ingen kan veta
Här inuti det här hjärtat som går en ensam stig
Vad finns i mitt hjärta som ingen kan veta
Sorgsen av en som alltid är ensam
Jag dödade min far.
Jag högg honom och sprang iväg.
Jag förstår inte varför jag dödade honom.
-Skadade han dig? -Nej, han var en stor man.
Jag är ingenting. Jag svek min far och mig själv.
Ändå är jag fylld med vrede jag inte kan kontrollera.
Det är som att det är nån annan inuti mig.
Du såg det också, va?
Du hade rätt. Jag borde inte vara här.
-Jag är ledsen. Jag menade inte att... -Nej, du hade rätt.
Om jag inte ger mig av kommer det att komma igen.
-En kvinna? -Hon bor bortanför kärren.
Och trollkarlen är med henne?
Han sågs i staden. Det finns många vittnen.
Utmärkt.
Lord. -Kom, män!
En hälsning från trollkarlen. Tack, Sparvhök.
Therru! -Arren! Middagen är klar!
-Var är Arren? -Är han inte här med dig?
Han kanske vilar. Therru, gå och titta om han är där.
-Han är inte här. -Konstigt. Undra var han är?
Jag tittar utanför.
Arren...
Therru... Ta hand om dig.
Det spelar ingen roll vilken väg jag går.
Det ser ut som en återvändsgränd.
Det är här!
Undra om det är Arren?
Arren? Sparvhök?
Det var konstigt. -Vad gör ni?
Det är du! Du är tillbaka!
Jag är så ledsen, men det verkar som att du gömmer trollkarlen.
-Vad är på tok, Tenar? -Spring!
Trevligt att träffas här, prinsessan.
Nej! Låt henne vara!
Therru!
Nu så prinsessan, var är din prins? Se upp med de där tänderna!
Jag vill att du levererar ett meddelande. Säg det här till trollkarlen!
Om han vill ha sin kvinna...
...så kan han hitta henne i Cobs fästning.
-För bort henne! -Therru!
Släpp mig! Släpp mig!
-Therru! Mår du bra? Therru! -Sluta! Släpp henne!
Du får stanna här tills trollkarlen kommer tillbaka.
Cob väntar. Sätt fart!
Tenar!
Jag är ledsen. Jag är rädd att han kommer med mig.
Var är jag?
Du är säker nu. Skuggan kan inte följa dig hit.
Såg du den?
Jag kan lite magi själv. Jag vet vad du flyr ifrån.
Det var vist av dig att fly från den mannen.
-Vilken man? -Sparvhök. Det är, Archmage.
Drick det här. Det lugnar dig.
Vad är det? Det är inte förgiftat.
Lägg dig nu ner och vila lite.
Archmage är mycket farligare än du tror.
Nej... Sparvhök är en bra man. Han skyddade mig.
Säg mig då. Har du någonsin undrat vad det är han söker?
Nej...
-Han söker evigt liv. -Evigt liv?
Archmage står på toppen av trolldom.
Bara hemligheten av evigt liv ligger bortom hans förstånd.
Ändå åtrår han det.
Han är rädd att nån annan ska upptäcka det före han.
Det vore outhärdligt för en sån som Archmage.
Vad har det med mig att göra?
För att det är du som har blivit vald att vinna hemligheten av evigt liv.
Det är därför Sparvhök följer dig. För att döda dig.
-För att döda mig... -Vill du följa med mig, Arren?
Jag har redan hittat det.
Jag hittade dörren mellan livet och döden.
Tillsammans kan vi öppna den. Tillsammans kan vi leva för evigt.
Vi kommer att erövra allt från rädsla till lidande.
Rädsla och lidande...
Följ med mig, Arren. Dödens ansikte är hemskt!
Jag vill inte dö.
Lyssna på mig, Arren. Säg ditt sanna namn.
Då kommer du att få det du önskar mest.
Berätta ditt sanna namn.
Lebannen...
Jag är redo för dig nu, Sparvhök.
Var är du, höken?
Höken!
Vad är det, Therru?
De kom och förde bort Tenar! Du måste till Cobs fästning!
Var är Arren?
Han gav sig av! Han sa att de skulle komma igen om han inte gav sig av!
Cob... Oroa dig inte, Therru.
Jag ska hjälpa Tenar. Vänta på min återkomst.
Ta hand om det här svärdet. Arren kommer att behöva det.
Stanna hemma, Therru!
Här så...!
-Kom igen! -Jag går ingenstans!
Lord Cob. Vi tog med oss kvinnan. Som du beordrade.
Bra jobbat.
Det var ingenting. Det är mitt nöje att tjäna dig.
Flytta på dig! -Är det du som är chefen?
Varför har du kidnappat mig? Släpp mig, nu!
Ursäkta den tuffa behandlingen. Jag har affärer ihop med Sparvhök.
Du är en trollkarl, va! Du borde skämmas!
Leta reda på honom själv!
Han är en gammal vän till mig. Jag vill bjuda in honom hit.
Och jag är betet! Du kommer att skada honom!
Du påfrestar mitt tålamod. -Släng ner henne i fängelsehålan.
-Gör det, nu! -Svara mig!
Om nåt händer med Sparvhök, så hjälp mig!
-Arren... -Den här vägen!
Kom, Lebannen. Jag har nåt speciellt till dig.
Gå in!
Känn dig som hemma. Du får träffa din trollkarl snart nog.
Det här stället påminner mig om gravarna.
Sparvhök...
Cob! Gör du samma misstag igen?
Lediga! Har ni sett till trollkarlen ännu?
Inte än, sir.
Var är den förvirrade trollkarlen?
Låt mig se...
Där är han! Inta era positioner!
Här kommer han!
Låt han inte komma undan! Nu!
Hör mig! Öppna porten!
Stanna! Vänta! Han lurade oss!
Stå inte bara där!
Cob! Det är Sparvhök. Jag är här! Visa dig själv!
Det var länge sedan, Sparvhök. Jag har väntat.
Cob av Havnor! Jag lämnade dig vid gränsen...vid landet av de döda.
Jag har hört att du är Archmage nu... Gratulerar.
Jag är här, Cob. Släpp Tenar nu!
Du är ynklig, Sparvhök.
Den store Archmage, träffad av en kvinna.
Du använde henne för att lura hit mig. Vad vill du?
Vad tror du? Jag har inte glömt att du drog mig-
-till portarna av det torra landet.
Men du har glömt varför! Du använde Pelnish-lärdomen...
-att leka med andarna av de levande och de döda.
Är det tillräckligt att ångra?
Du lärde mig en utmärkt läxa där vid dödens dörr.
Nu kan jag aldrig acceptera utrotning.
Så jag samlade varje uråldrig lärdomsbok jag kunde hitta.
Några av deras ägare var inte särskilt samarbetsvilliga.
-Vad är det för ondska du planerar, Cob? -Jag har gjort det, Sparvhök!
Jag har bundit den bästa trollformeln av dem alla.
Dörren mellan livet och döden har varit stängd-
-sedan begynnelsen av tiden. Men jag kommer att öppna den!
Det är förbjudet! Förstår du inte?
De med krafter måste bruka det med sin visdom.
Vill du förstöra balansen som upprätthåller världen?
Vilket nonsens! Balansen är långt borta!
Det vet du bättre än nån annan. Balansen förstördes av mannen.
Tror du att du kan begränsa en mans begär? Det är omöjligt!
Jag kommer att leva för evigt. Existens utan ett slut!
Cob! Utan en cykel av döden och pånyttfödelse, finns det inget liv!
Jag står över naturen!
Sparvhök! Det är nån annan som vill träffa dig.
Arren! Vad gör du här?
Lebannen! Den här mannen vill beröva dig evigt liv!
Arren! Avslöjade du ditt sanna namn?
Jag ska leva för evigt!
Jag är trött, Sparvhök. Trött på att leva i rädsla.
Arren! Ett liv utan död är inget liv!
Förneka döden, och du förnekar livet!
Ljug inte för mig!
Lyssna på mig, Arren.
Ingen man eller nåt annat lever för evigt i den här världen.
Vi har bara vetskapen om att vi ska dö. Och det är en dyrbar gåva.
Det här livet som är vår plåga och vår skatt uthärdar vi inte.
Det är en våg på havet.
Skulle du tvinga havet att vara stilla, för att rädda en våg?
För att rädda dig själv?
Arren...
Trodde du att du kunde få mig att framstå som en dåre?
Det finns mer än en ingång till fästningen!
Vad händer? Jag börjar bli svag.
Att komma hit var en tabbe, Sparvhök.
Dina krafter är värdelösa här.
Hare! Släng ner honom i fängelsehålan med kvinnan.
Jag gör slut på dem imorgon...
...på det mest smärtsamma och förnedrande sättet.
Ska ske. -Ställ dig upp!
Sparvhök! Mår du bra? Sparvhök!
Allt är över imorgon. Säg "hej då" medan ni kan!
-Sparvhök! Sparvhök! -Tenar...
Hur gjorde de det här? Du är ju Archmage!
Jag är ledsen, Tenar. Jag ger dig bara en massa problem.
Struntprat!
Vilken väg ska jag ta?
Arren?
Arren! Vänta!
Arren! Cobs män kom och förde bort Tenar!
Jag har ditt svärd! Sparvhök sa att jag skulle ge det till dig.
Följa dig?
Tenar är en fånge här. Sparvhök också.
Till och med Sparvhök.
Det här är ditt, va? Sparvhök tog med sig det till dig.
Du måste skynda dig De behöver vår hjälp!
Jag kan inte gå längre. Du måste gå ensam.
Ta med dig svärdet till mig. Jag vet att du klarar av det.
-Vad menar du? Du är ju här. -Jag är inte här.
Cob håller mig mot min vilja.
Vem är du då? Håll dig borta!
Kom inte närmre!
Arrens hjärta är fullt med rädsla.
-Rädsla fyllde hans hjärta med mörker. -Rädsla för vad?
Mörkret stal hans kropp och flydde med den.
Men det lämnade nåt viktigt.
Där det finns mörker, kan du även hitta ljus.
Ljuset som lämnades bakom... vandrar ensamt, som en skugga.
En skugga?
Det du ser just nu är en skugga som jagar dess kropp.
Far...
Du är Arren, va?
Oroa dig inte. Jag är med dig.
Jag ger dig mitt sanna namn. Mitt namn är Lebannen... Lebannen.
Lebannen...
Det är han.
Han borde skämmas över att kalla sig Archmage!
Kom ihåg vem han hade att göra med.
Ingen trollkarl i Earthsea är en match för Lord Cob!
Förresten, vad håller vår lilla vän på med?
Han har stängt in sig själv.
Arren är verkligen här.
Han har tur, den där pojken.
Lord Cob stal trollkarlens lärling.
-Han är väl inte mycket till användning? -Inte alls.
När vi är klara med trollkarlen, säljer vi pojken!
Okej! Hämta Sparvhök och hans kvinna.
Archmages tid har äntligen kommit till ett slut!
De kommer att döda honom.
Arren! Arren?
Vad gör du här? Kidnappade de dig också?
Här. Det här är ditt.
Jag är inte värdig att hålla i min fars svärd.
De har Tenar och Sparvhök. De kommer att döda dem.
Snälla! Hjälp dem som du hjälpte mig!
Jag kan inte hjälpa nån. Jag bara misslyckas.
Vad är det för fel på dig? De dör om vi inte gör nåt!
De kommer att dö! Vi kommer att förlora båda två!
Vi kommer att förlora den viktigaste saken i hela världen.
Therru?
Vad är den viktigaste saken?
Livet är det viktigaste!
Vi kommer alla att dö nån dag. Vad spelar det för roll?
Varför slåss för livet? Vi vet att det kommer att ta slut ändå.
Nej! Livet är värdefullt för att vi vet att vi kommer att dö!
Du är inte rädd för döden. Du är rädd för livet!
Du vill leva för evigt, sen säger du att inget spelar nån roll.
Det är samma sak!
Du är rädd för att leva det enda livet du har!
-Therru... -Tror du att livet tillhör dig?
Tenar gav mig liv. Det är därför jag måste leva...
...för att ge liv till nån annan.
Lebannen...
Det är enda sättet som vi kan leva för evigt.
Therru... Hur visste du mitt sanna namn?
Du sa det själv.
Nu ska jag berätta mitt för dig. Mitt namn är...
-Tehanu... Det är Tehanu. -Tehanu...
Det är gryning snart.
Kom igen, Therru. Vi måste hjälpa dem!
-Vänta, Arren! -Vad är det?
Där!
Det är Sparvhök och Tenar! Kom igen!
-Hoppa! -Jag kan inte! Det är för långt!
Oroa dig inte! Du klarar det.
Kom igen!
Sparvhök!
Dags att säga hej då, Sparvhök. -Din älskare ska på en resa.
Du kan väl skicka iväg honom själv?
Oroa dig inte, Sparvhök.
Den här världen kommer att vara i bra händer när du är borta.
-Vad kan jag göra, Sparvhök? -Tenar...
Det är inte över ännu. Solen kommer att stiga upp snart.
Vad menar du?
Hör du det inte, Tenar? Hjälpen är nästan här.
Det räcker. Gör slut på honom!
Nej!
-Låt dem gå! -Det är du!
-Arren! -Therru! -Håll dig utanför det här, pojk!
-Visa honom ingen nåd! -Backa!
Ta honom!
-Snälla skada mig inte! -Jag är besviken.
Jag trodde att du och jag kom överens.
Tystnad! Du kontrollerar inte mig längre!
Då ska du möta döden, Lebannen!
En tillkallelse-formel!
-Arren! -Backa!
Dö!
Snälla! Låt mig dra det. För livet!
Det svärdet är smitt av magi!
-Hon är en gammal man! -Utklädd av trolldom.
Lord Cob!
Ni kan inte stoppa mig. Jag accepterar inte döden.
Trollkarlar ska inte frukta döden!
Din eländiga flicka! Jag är inte som du!
Jag är bättre än dig!
Jag studerade ålderns visdom! Jag utövar kraft! Jag är allsmäktig!
Föraktad av en dåren, trollkarlen av Roke.
Utschasad som en byracka.
Men jag kommer att få min hämnd. Jag kommer aldrig att dö.
Jag kommer att vara den högste Archmage!
Therru!
Den lilla dåren!
Hör mig, stenar. Jag lösgör er!
Soluppgången...
Släpp mig!
-Gör det ont, flicka lilla? -Cob!
-Släpp henne! -Backa! Döden är skrämmande!
Gör det inte!
Så skrämmande.
Vänta!
Så skrämmande...väldigt skrämmande!
Cob! Du är precis som mig.
Du vänder dig från ljuset och ser bara mörker!
Nej! Håll dig borta!
Du glömmer att allt liv är förenat.
Livet kan inte vara samlat, det kan man bara ge!
Förneka döden, och du förnekar livet!
Nej! Du har fel!
Inse sanningen, Cob! Alla fruktar döden!
Nej! Jag vill inte dö!
Cob!
-Nej! -Therru!
Therru... -Arren...
Arren!
-Dags att dö! Dags att dö! -Arren!
Ni kommer att förenas.
Släpp henne! Döda henne inte!
Alla som motsätter sig måste dö!
Hon är död, hon är död. Stackare.
Solen är på väg upp.
-Skynda...måste skynda. -Stanna.
Therru!
Evigt liv!
Skugga, återvänd till mörkret!
Ge mig liv!
Jag vill ha liv... Liv!
Liv!
Jag vill leva!
Tehanu!
Så du är också säker.
-De då? -De klarar sig. De har vingar.
Tack... Therru.
Jag ska tillbaka för att sona mina brott.
Och för att stå till svars inför mig själv.
Arren.
Får jag komma och hälsa på dig nån dag?
Kom. Vi måste tacka Sparvhök och Tenar.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator
www.SweSUB.nu