QUEBEC, NORDAMERIKA, 1634
Se lige her!
Hvor har du fanget dem?
Ude i skoven, men jeg siger ikke hvor.
Hvad med indianerne, der hjalp dig?
De har fået knive og gryder, fader.
Jeg har ellers hørt, det var brandy.
Måske er der ikke nogen missionsstation.
Måske finder fader LaForgue blot to jesuit-martyrer.
Så forholder vi os til det.
Det er fader LaForgue, der skal forholde sig til det.
Har han nogensinde været væk fra kolonien?
Nej. Han har studeret algonkin- og huron-sprogene.
- Han er meget flittig. - Naturligvis.
Vi har begge foretaget disse rejser, monsieur Champlain.
- Og nu... - Nu er vi for gamle.
- Måske kan de unge... - Måske og måske ikke.
2400 kilometer i kano lige når vinteren begynder.
Det er den visse død, fader Bourque.
Døden er ikke altid det værste, monsieur Champlain.
I jesuitter har en forklaring på alt.
Han må padle sammen med dem for at vinde respekt.
Han må smile og ikke vise vrede.
Han må bære det samme læs, som de bærer.
Ligesom livet ligger rejsen i Guds hænder.
Englænderne og hollænderne har kolonister. Vi har præster.
Hvem vil have sin kone her?
- Og børn, der strejfer om i skoven. - Og som sulter om vinteren.
- Goddag, fader. - Goddag.
- Mon de skal op ad floden? - Aner det ikke.
Overlad skoven til de vilde.
Kan I huske den præst, der kom hjem sådan her?
Han blev fanget af irokeserne.
Man kan miste vigtigere ting end sine fingre.
Jeg sagde jo, kaptajn Klokken lever. Han taler!
- Hvad sagde han? - At det er på tide at gå.
Daniel, hvorfor ønsker du at ledsage fader LaForgue?
For at ære Gud.
Jeg kan forstå, du keder dig her i kolonien.
Ja, lidt.
Efter sådan en lang rejse skal vi bare bygge barakker.
Kan du læse og skrive?
Ja. Det lærte jeg af min onkel, som var præst i Tours.
- Taler du algonkin? - Ja, fader.
Han taler det bedre end mig.
Hvis du kommer med, og hvis... når du kommer tilbage, -
- kunne du uddanne dig til præst i Frankrig.
- Vil du gerne det, Daniel? - Ja, fader.
Kaptajn Klokken!
Det er vores præster. Det er himlens soldater.
De har forladt deres fædreland for at vise jer vejen til Paradis.
Chomina, jeg overlader fader LaForgue til din beskyttelse.
Han rejser ind i huron-folkets territorium.
Elsk og ær ham. Og beskyt ham.
Se ham. Han er klædt som deres høvding.
Det er indianerne, der koloniserer os.
Ikke mig. De skal ikke gøre mig til vildmand.
Om et år rejser jeg hjem.
Gør du?
Hvis vinteren ikke slår os ihjel, gør indianerne eller englænderne det.
Så bevar din tro på Gud, når døden finder dig.
Gud velsigne jer.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
Amen.
Herren være med jer.
Godmorgen. Og du er...?
- Paul LaForgue. - Du skal hjælpe til under messen.
Jeg er præsten fra det nye Frankrig.
De vilde har gjort det.
- Indianerne? Hvorfor? - Fordi de er uciviliserede.
Det var englænderne og tyskerne også, indtil de blev omvendt til vores tro.
- Om et par uger rejser jeg tilbage. - Til det nye Frankrig?
De vilde lever i mørket. Vi må omvende dem.
Findes der et mere ærefuldt kald end dette?
Hedder du Annuka? Jeg hedder Daniel.
Du bør ikke sige mit navn.
- Er Blackrobe din far? - Nej.
Hvorfor er du så bange for ham?
Når han er i nærheden, lader du, som om du ikke ser mig.
Fordi...
Det er svært at forklare.
Min far siger, I franskmænd gør mærkelige ting.
Blackrobe!
Hvad laver du, Blackrobe?
Jeg laver ord.
- Jamen du siger jo ikke noget. - Nu skal jeg vise jer det.
- Fortæl mig noget. - Hvad?
Noget, jeg ikke ved.
Sidste vinter døde min kones mor i sneen.
Sidste vinter døde Chominas kones mor i sneen.
Jeg kan lære jer meget mere end det.
Han er en dæmon.
Fader, tag mig det ikke ilde op, men tvivler du aldrig?
- På hvad? - Disse mennesker.
Hvis vi omvender dem...
Hvis vi ikke omvender dem, kommer de ikke i himlen.
Han taler kun algonkin, fader.
Vi har sejlet flittigt.
Champlain sagde, vi skulle behandle Blackrobe pænt.
- Hvor er vores belønning? - Belønning?
- Du har irokesisk tobak. - Det er til de andre stammer.
Sakita.
Hvad er det nu, det betyder?
"Du kan bedre lide tobakken end os."
Jeg kender dem. De spørger, indtil de har fået det hele.
De forstår det ikke.
De er vant til at dele alt.
De lægger ikke planer og tænker kun på jagt og mad...
Hent tobakken, Daniel.
Det skulle være beroligende, når man først har vænnet sig til det.
Det tager nok lidt tid.
Blackrobe.
Er der tobak i jeres Paradis?
Der får I ikke brug for tobak. I får ikke brug for noget.
- Heller ikke kvinder? - Nej. Det er nok at være hos Gud.
Det er de vist ikke så glade for.
Det burde de være. Jeg har fortalt dem sandheden.
Du er så smuk. Alle de unge mænd vil have dig.
Glem dog den grimme franskmand.
- Jeg synes ikke, han er grim. - Han er grim nok.
Han vil ikke kunne forsørge dig.
Mademoiselle la Fontaine er sandelig indtagende.
Hun er anstændig.
Hun kommer fra en god familie.
Er Blackrobe en dæmon?
Det må han være. Folk som ham går jo aldrig i seng med kvinder.
De har aflagt et løfte til deres gud.
- Hvorfor aflægge sådan et løfte? - Ja, det er mærkeligt, ikke?
- Jeg havde en drøm. - Om hvad?
Mange forskellige ting. Der var en ravn, som angreb mig.
Jeg kunne ikke bevæge mig.
Ravnen er et symbol på Blackrobe.
- Hvordan ved du, det er Blackrobe? - Det ved jeg bare.
Jeg så ham tale med sin kone.
Jeg bad hende bare om at ryge kødet.
- Hvad skal vi gøre? - Efterlade Blackrobe her.
Lad os slå Blackrobe ihjel.
Men han døde jo ikke i min drøm.
Så må vi prøve at forstå drømmen.
En drøm er mere virkelig end døden.
Vi må finde en troldmand.
Han vil kunne fortælle os, hvad vi skal gøre.
- Hvem er det? - Montagnais-folket.
De har behårede ansigter ligesom hunde.
- Hvem er det? - Det er franskmænd.
Vi er kommet for at hjælpe jer.
Vores gud har sendt os. Han er alle menneskers gud.
Han taler underligt.
De har deres eget sprog. Ligesom fuglene.
- Er de begavede? - Nej.
Deres høvding er i Quebec. Han er ikke større end det her.
Han fortæller, hvad de skal gøre ved at sige "Dong! Dong! Dong!"
De kom sejlende over vandet på store træøer.
Hvorfra? Hvorfor?
- Hvad tror du, de taler om, fader? - Det ved jeg ikke. Os, måske.
Hvor er Mestigoit?
Hvad laver du? Hvem er du?
Du har ikke lov til at bede om mit navn.
Undskyld. Det glemte jeg.
Du glemte det, fordi du ikke er et menneske.
Du er en dæmon.
Nej.
Jeg hedder Mestigoit. Har du hørt om mig?
Nej.
Hvad er det, du sidder og kigger på?
En bog.
Bog?
Der findes ikke noget ord for det på dit sprog.
Dæmoner er bange for støj. Jeg forbander dig, dæmon.
Vig bort, dæmon!
Hvad laver du, mor?
Jeg beder til Jeanne d'Arc.
Måske har Gud udvalgt dig, ligesom han udvalgte hende.
Du må ikke sammenligne mig med en helgen.
Vil du bede for mig i det nye Frankrig?
Det gør jeg altid.
Gud vil høre din bøn. Han har bestemt, at du skal dø for ham.
Jeg kommer ikke til at se dig igen.
Er der nogen?
Jeg er faret vild!
Jeg er bange, Herre.
Jeg hilser ikke døden velkommen, sådan som en præst bør gøre.
Jeg troede, det var en elg, men så var det bare Blackrobe.
Jeg for vild.
Hvordan kan man fare vild her?
Glemte du at kigge på træerne, Blackrobe?
Denne vej.
Dæmon! Uhyre! Blackrobe!
Dæmon!
Daniel?
- Jeg har også begået en kødelig synd. - Var det i Frankrig?
Nej, her. Hensigtens synd.
Jeg har begæret hende.
Lad os sammen bede om syndsforladelse.
Så enkelt er livet ikke for os andre. Jeg er ikke jesuit.
- Du sagde, du gerne ville tjene Gud. - Ja, men...
Jeg frygter dette land. Her hersker Djævelen.
Han kontrollerer disse menneskers hjerte og sind.
De er jo kristne. De lever for hinanden.
De tilgiver ting, vi aldrig ville kunne tilgive.
Djævelen får dem til at modsætte sig vores lære.
- De har jo deres eget Paradis. - De ved ikke, hvad det betyder.
Annuka har fortalt mig, at de tror, -
- de døde kan se i skoven om natten.
Menneskesjælene jager dyresjælene.
Har hun fortalt dig det? Det er jo barnligt, Daniel.
Er det lettere at tro på et Paradis, hvor vi alle sammen sidder på en sky?
Han er blevet besat af en dæmon.
Hvordan ved du det?
Jeg er ikke et menneske, men en ånd.
Jeg har boet under jorden.
Jeg kender de døde og de onde.
- Hvad skal vi gøre? - Slå ham ihjel.
Vil du gøre det? Så vil Champlain jage dig.
Hvem ville sige noget? Vi er jo alle sammen venner.
Ånderne er vrede på jer, fordi I rejser sammen med Blackrobe.
Hør! De beder mig om at beskytte jer mod hans ondskab.
Blackrobe.
Se dér! Han kaster en forbandelse over det.
Nådige Herre, velsign dette uskyldige barn.
Nej. Han taler med sin gud.
Jeg døber dig i Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
Så du det? Det er sådan, de tager vores sjæle.
- Hvad foregår der? - Den er til dig.
Du har ikke svaret mig.
Afslår du vores gave? Er du vred?
Nej, vi afslår den ikke. Mange tak.
Hvor er de padlere, du lovede mig?
Du må tage til missionsstationen alene.
Bed din Jesus om hjælp, Blackrobe.
- Send drengen tilbage. - Han vil ikke.
Det er din egen skyld, fordi din datter begærer ham.
Hun er din datter.
- Hvor skal I hen? - Til vinterens jagtområde.
Tag med mig.
Han har forhekset jeres datter.
Måske har hun forhekset ham.
- Du må gøre noget. - Mig?
Hvis vi havde holdt vores løfte til Champlain, var der intet problem.
Løfte? Vi har jo ikke fået en eneste musket.
Men vi har taget imod deres gaver, og vi har brug for dem.
Det bliver vores undergang.
Franskmændene giver ikke gaver uden at forvente noget til gengæld.
Blackrobe vil dø...
...og det vil ham der også.
Jeg har lovet at tage dem med hen til huronerne.
Herre, hvis det er din vilje, at jeg skal lide afsavn, -
- så accepterer jeg det.
Jeg har fået dette kors, så jeg kan ære dig -
- og frelse disse stakkels barbarer.
Jeg er dig taknemmelig.
Jeg døber dig i Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
- Tilgiv mig, fader. - For hvad?
For det, jeg sagde. Og fordi jeg forlod dig.
Gud er med os. Det er ham, der tilgiver os.
Syng. Syng.
Dette var det første kærtegn. I vil dø en langsom død.
Vi flår al huden af jer, mens I stadig er i live.
Pilespidsen sidder der stadig. Du dør, hvis vi fjerner den.
Du vil være en af os. Men hvad synes du nu?
Irokeserne ikke er mennesker, de er dyr.
De er ligesom os eller huronerne.
Hvis de viser nåde, siger man, at de er svage.
- I morgen må I ikke skrige. - Stopper de, hvis vi skriger?
Nej, de stopper ikke.
Men hvis du skriger, når du dør, tager de din sjæl.
Når jeg dør, kommer jeg i Paradis.
Hvis jeg døber dig, kommer du også dertil.
Hvad skal jeg i dit Paradis?
Er mit folk måske der? Min kone? Min søn?
Der er kun sådan nogle som dig.
I morgen brænder vi pigen.
Hun vil være en offergave til Areskoui.
Vi kærtegner hendes far, til han skriger.
Han vil ikke skrige.
Er I klar over, at franskmændene er 20 musketter værd?
Hvad mener du?
Vi kunne jo sælge dem til Champlain.
Hvis Champlain ser os, slår han os ihjel.
Vi kan forhandle gennem hollænderne, som bor nede ad floden.
Det er farligt.
Måske forråder de os. Musketterne dræber kun én gang.
Nej, de kan dræbe mange gange.
Vand.
- Vi efterlader Blackrobe. - Nej.
- Vi tager ned ad floden til mit folk. - Nej, op ad floden til huronerne.
Irokeserne vil let kunne fange jer.
De forventer ikke, at I drager væk fra jeres folk.
Du er ikke så dum endda.
Jeg beder dig, Herre. Vis disse vilde mennesker nåde.
De vil aldrig se dit ansigt i Paradis.
Sig mig, Blackrobe, hvad har du set i dine drømme?
Jeg er for træt til at kunne drømme.
Hvis du ikke drømmer, hvordan kan du så se vejen frem?
Jeg sætter min lid til Gud. Han vil føre mig til Paradis.
Men du har jo ikke set Paradis.
Intet menneske bør hilse døden velkommen.
Denne verden er ond, men der er solskin.
Jeg må desværre forlade den nu.
Jeg har drømt om dette sted.
Havde jeg dog bare vidst, at jeg drømte om døden.
Det ville have været en gave.
Så ville jeg have været modig.
Jeg ville have været en stor kriger.
- Du er da en stor kriger. - Nej.
Jeg er lige så dum og grådig som den hvide mand.
Gå nu. She-Manitou venter på mig.
Gå.
I min drøm går Blackrobe alene.
Kom.
Chomina, min gud elsker dig.
Hvis du tager imod hans kærlighed, kommer du også i Paradis.
Lad ham dø i fred.
- Han er et fjols. - Nej. Han elsker ham.
Skoven taler til os. Vi må videre.
Gå nu, Blackrobe.
Han må gå alene til huronernes landsby.
- Vi kan da ikke efterlade ham. - Det er vi nødt til.
- Hvorfor? - Min far drømte, du gik alene.
Jeg går med dig, fader.
Nej, bliv hos hende.
Hun har mistet alt på grund af os.
Hun har mere brug for dig, end jeg har.
- Man må rette sig efter en drøm. - Vi gør, som hun siger.
Hvad siger man til folk, som tror, deres drømme er virkelige?
Det her er en illusion.
Måske har de ret.
Farvel, fader LaForgue.
Man siger ikke farvel i dette land.
Og ingen navne. Skoven taler.
Døden taler om natten. Gud velsigne jer begge to.
Fader?
- Hvem er du? - Fader LaForgue.
- Hvor mange er I? - Jeg er alene.
Feberen ramte os for nogle måneder siden.
Indianerne troede, det var vores straf til dem, der ikke delte vores tro.
Mange døde.
En mand, som havde mistet sit barn, slog fader Duvall ihjel.
Hvad gør de nu?
Hvem ved, hvad de vilde vil gøre? Hvem ved, hvad de tænker?
Jeg forstår dem ikke bedre nu, end jeg gjorde for 20 år siden.
De vil sandsynligvis torturere og dræbe os.
Dine konvertitter må da have noget indflydelse.
Konvertitter? Måske er der ingen konvertitter.
Vi må bare håbe, at...
Nogle af dem tror, at dåben helbreder dem.
Hvis de vil døbes, må vi straks afholde en stor offentlig ceremoni.
Fader Jerome, bør vi ikke...?
Bør de ikke forstå vores tro, før de accepterer den?
De er ved at dø, og vi tilbyder dem en plads i Paradis.
Vi skærer stykker af deres kroppe og tvinger dem til at spise dem.
Jamen hvad med sygdommen?
Annieouton kan helbrede dem.
Hvornår? Mange er jo allerede døde.
Præsterne vil have os til at opgive drømmen.
Vi må kun have én kone. Vi må ikke slå vores fjender ihjel.
Hvis vi bøjer os, er vi ikke længere huroner.
Når vores fjender hører om vores svaghed, udsletter de os.
Fader, døden nærmer sig. Vil du tage mig i skrifte?
Ja, hvis du vil gøre det samme.
Tilgiv mig, fader, for jeg har syndet.
Herre, hvorfor er fader Jerome hos dig i himlen, -
- mens Chomina til evig tid skal være i mørket?
Hjælp mig.
Hvad vil du her, dæmon?
Jeg er ikke nogen dæmon. Jeg afløser fader Jerome.
- Er han død? - Ja.
- Hvor længe bliver du? - Resten af mit liv.
Hvis vi accepterer tryllevandet, bliver vi så ikke syge?
- Dåben helbreder jer ikke. - Det sagde den anden præst.
Han mente blot, at vi må bede Jesus om hjælp.
Måske vil han høre jeres bønner.
Der er mange, der vil slå dig ihjel, Blackrobe.
Det ved jeg godt.
Dæmoner føler ingen sorg. Er du et menneske?
Ja.
Du må hjælpe os, Blackrobe. Elsker du os?
Ja.
Så døb os.
Skån dem, skån dem, Herre.
Jeg døber dig i Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
15 år senere blev huronerne, som havde taget imod kristendommen, -
- slået ihjel af deres fjender, irokeserne.
Jesuitternes mission blandt huronerne blev opgivet, -
- og jesuitterne vendte tilbage til Quebec.
Oversættelse: Mette Stepnicka Scandinavian Text Service