OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968
Noen dager føles barndommen min veldig langt unna.
Og andre dager,
kan jeg nesten se det.
Det magiske landet fra min barndom, som en vakker drøm,
fra da hele verden føltes ut som et løfte, og lærdommer foran meg, fortsatt var usette.
Når jeg ser tilbake, skulle jeg ønske jeg hadde hørt etter.
Ønsket at jeg fulgte nøyere med, og forstod.
Men noen ganger kan man ikke se hva man lærer, før man kommer ut på den andre siden.
Kom igjen!
Jeg står over denne.
Jeg har sett denne konkurransen ydmyke selv de mest erfarne krigere, Diana.
Jeg kan klare det.
Bare gjør ditt beste.
Og husk, storhet er ikke hva du tror.
Følg med og observer.
Nei!
Det er ikke rettferdig!
Nei. Nei. Men...
- Du tok en snarvei. - Men...
- Du jukset, Diana. - Nei.
- Men det... - Det er sannheten.
Det er den eneste sannheten, og sannhet er alt som er.
- Men jeg ville ha vunnet om du ikke... - Men du gjorde ikke det.
Du kan ikke bli vinneren, for du er ikke klar for å vinne, og det er ingen skam i det.
Kun det å vite sannheten i ditt hjerte, og ikke akseptere det.
Ingen sann helt, blir født fra løgner.
- Din tid vil komme, Diana. - Når?
Når du er klar.
Se på den Gyldne Krigeren Asteria.
Hun ble ikke en legende på grunn av hastverk.
Hun utførte det med handlinger av ekte tapperhet.
Som tålmodighet, aktsomhet,
og mot til å møte sannheten.
En dag, vil du bli alt det du drømmer om og mye mer,
og alt vil bli annerledes.
Denne verden er fortsatt ikke klar, for alt det du vil gjøre.
Velkommen til fremtiden. Livet er godt,
men det kan være bedre. Og hvorfor skulle det ikke være det?
Alt vi alltid har drømt om er rett foran fingertuppene våre.
Men høster du inn belønningene?
Har du...
...alt?
- Slakk ned, kompis. - Niks.
Kompis!
Velkommen til Black Gold Kooperativet
Det første oljeselskapet for folket, drevet av folket.
Tenk på endelig å ha alt du alltid har ønsket deg.
- La oss stikke! - Hei!
For en lav månedlig kostnad, kan du få en andel av den mest lukrative industrien i verden.
Og hver gang vi treffer på gull, så får du også gull.
Uansett hvem du er, uansett hva du gjør, så fortjener du å ha alt.
Har du alt du noen gang har ønsket deg?
Er du ikke trøtt av å alltid ønske at du hadde mer?
Bli med meg i dag. Operatørene står på vent.
Man behøver ikke en haug med penger eller en slags forretningsgrad for å begynne.
Du behøver ikke engang å jobbe hardt for det.
God morgen.
- God morgen. - Ikke tenk på det en gang.
Hos Black Gold Kooperativet, er alt du behøver, er å ønske det!
Vi får det vi vil ha, så drar vi.
- Hva vil dere ha? - Ikke noe av denne søpla.
Ryktet på gata sier at du har en grei liten svartebørs gående på bakrommet.
Om du ikke sier noe, gjør ikke vi det heller.
Ja, ja, ja!
Å, takk. Takk. Tusen takk.
Ja!
Sir, er du ok?
- Pistol! Han har en pistol! - Hold kjeft! Vær så snill!
Kom igjen, kompis. La oss komme oss ut herfra!
Stopp! Sentervakt! Nei, nei, du, du, der!
Du der! Stå stille. Stans!
- Løp, løp, løp! - Sjef, de løper opp rulletrappen.
- Hei! Stans! Stå stille! - Nei!
Vi har flere bevæpnede kjeltringer løpende rundt i sone 23. Vi må få politiet hit, øyeblikkelig.
Stå stille! Stå stille!
Hei! Nei. Kompis, rolig nå...
- Hold deg unna. Jeg gjør det! - Hei! Hei, hva holder du på med?
Hva holder du på med? Nei, nei, nei!
Hei, hva er det du...
- Jeg vil ikke inn igjen! - Nei, nei, nei!
- Ta det rolig. - Hold dere unna!
Nei, ikke gjør det! Nei, nei, nei!
Sett fra deg ungen. Hør på meg. Hør på meg!
- Nei! - Hva holder du på med?
Få henne inn igjen!
- Jeg skal ikke inn igjen! - Nei!
- Han kommer til å slippe henne! - Nei, nei, nei!
Hva? Hvem? Hva?
Vi skal ikke gjøre det i dag.
Vi... Vi... Vi burde...
Å, herregud!
Hold deg godt fast.
- Jeg hater våpen. - Vi må stikke nå. Kom igjen.
Jeg beklager, dama.
- Hysj. - Jeg beklager. Ok? Det var hans ide.
Og myndighetene har fortsatt ikke stilt noen spørsmål. Noe som faktisk er merkelig,
er hvem eksakt som stoppet denne kriminelle handlingen?
Om historien her omkring er troverdig, var det ikke politiet,
men en mystisk kvinnelig frelser som mange vitner observerte.
om dette virker kjent, så burde det være det.
Vi hatt mer enn et halvt dusin lignende observasjoner i det store D.C. området det siste året.
Som selvfølgelig, stiller det største spørsmålet i dag,
hvem er denne kvinnen, og hvor kommer hun fra?
- Unnskyld meg. Venter du på noen? - Nei. Bare meg.
Taxi!
Beklager. jeg så deg ikke der. Hei, vi kan dele den, om du vil?
Nei, ellers takk. Jeg venter.
Å, herregud...
- Ja. - Hei, Jake. Jake, hei. Kan du...
Uansett, øh...
Hei. jeg vet, det skjer ofte. Låsen på min..
- God morgen. - Hei. Takk.
Diana Prince, Kulturell Antropolog og Arkeolog.
Barbara Minerva. Geologi, Gemmologi, Litologi, og deltids Kryptozoolog.
- Jøss. - Jeg holdt meg opptatt på universitetet.
Unnskyld. Det er disse hælene, skjønner du. Det er bare så teit..
Jeg vet ikke hvorfor, men forskere bruker ikke høyhælte sko.
- Noen ganger gjør vi det. - Javisst.
- Ha en fin dag. - De der er stilige! Jeg liker dem.
Dyreavtrykk. Har du lyst på lunsj?
- Jeg, øh... - Ikke nå, tydeligvis.
Det er jo morgen. men senere i dag, eller når som helst. Som, rundt... Skal vi si, lunsjtid?
Jeg har mye å gjøre i dag. Men kanskje en annen gang?
- Ja, jeg er opptatt i dag også. - Flott.
Åh! Diana, du vet vel ikke hvem en Barbara Minerva er?
Åh, hei, Carol. Hei. Det er meg. Jeg er Barbara. Husker du? Du ansatte meg.
- Begynte forrige uke. - Åh!
- Gemmolog? - Ja. Og Zoolog. Vi hadde neon intervjuer.
- Vel, FBI kommer innom med noen artefakter i ettermiddag. - FBI?
- Ja. - Kommer de hit?
Senter ranet i går, tilsynelatende brukte de en gullsmed som dekke.
- Dekke for hva da? - Svartebørs. Stjålne juveler og kunst for private kjøpere.
- Men du kan hjelpe oss med å identifisere en av dem. - Min hjelp?
Joda, jeg skal hjelpe FBI med hva enn de trenger.
- Er det et ja? - Ja Jeg vil, øh...
- Jeg vil gjerne assistere deg. - Fabelaktig. Hyggelig å møte deg.
Vi har allerede møtt hverandre.
- Ha en fin dag. - Ha det, Diana.
Ok, objekt nummer 23.
Pokker. Det var ikke den.
Åh, Keiserinnen av Siam.
Ble først funnet i vraket av; Nuestra Senora de Atocha.
- Jøss. - Beklager. Jeg kunne ikke motstå fristelsen og se dem.
Åh, det går greit.
- Her er den. - Hva er det?
Jeg vet ikke helt.
Litt lys.
Jeg tror den tekniske termen her er "ekstremt kjedelig."
Øh... Det... Det er Citrin.
En klassisk stein brukt som en falsk erstatning gjennom historien.
Jeg kan ikke forestille meg at denne er verdt mer enn 75 dollar. Hva tror du?
Falske steiner er ikke min sterke side, men la meg få se på den.
Latin.
- I det minste en antikvitet, ikke sant? - Eller kjøpt hos Ponte Vecchio forrige uke.
Man vet aldri.
"Plasser på toppen av objektet holdt,
- men et stort ønske." - Kan du lese Latin?
Ja. joda Språk er en hobby jeg har.
- Så kanskje det er en lykke amulett eller noe sånt? - Ja, jeg tror det. Merkelig.
- Jeg skulle virkelig ønske jeg hadde en kaffe. - Du er morsom.
Hei, jeg skaffet Erika en kaffe, men hun er syk. Er det noen som vil ha denne?
Hva? Ja, jeg tar gjerne en.
- Varm! Varm, varm! - Så du det?
- Kan du tenke deg det? - Hvis bare.
Så mange ting, Jeg vet ikke hva jeg skulle ønsket meg.
Det gjør jeg.
Vel, øh, uansett, beklager at jeg forstyrret deg. Om du trenger noe, så er jeg i nærheten.
- Åh, ja, det er greit. - Javel.
- Men takk for... - Det er greit. Det er jobben min.
- Jeg skal sjekke litt mer når jeg har muligheten. - Ok. Vel, takk for...
at du snakket med meg.
Jeg... Jeg beklager, øh...
Jeg mener, jeg har det bra.
Du vet, vi kan gå og ta en tidlig middag og snakke om hvor tam den steinen er.
Virkelig?
Ja, jeg mener, Citrine? Hvem prøver de å lure, ikke sant?
- Så tam. - Teit. Da går vi.
Det er som det tammeste av tam.
Jøss. Du er så morsom.
- Takk for det. - Ingen har fått meg til å le sånn på evigheter.
- Det er sant, jeg går ikke ut så mye sosialt sett. - Går du ikke mye så mye ut?
- Nei, egentlig ikke. - Beklager. Jeg ble bare så overrasket.
For du virker å være en person som, alltid er ute. Som at folk ber deg ut hele tiden,
og at du lever ute. Du er bare ute. Som, at du aldri går inn.
Du virker bare og være så populær.
- Og det vet jeg alt om, for jeg har aldri vært populær. - Har du ikke? Du er jo så personabel.
Så... fri.
- Ærlig talt så må jeg få si at jeg misunner det. - Hva?
Misunner du meg? Det gir jo ingen mening. Jøssenavn.
Folk synes jeg er rar. De unngår meg, og snakker bak ryggen min når de tror jeg ikke kan høre dem.
Og jeg er liksom: "Folkens, jeg kan høre dere."
Barbara, livet mitt, har ikke vært sånn som du kanskje tror det har vært.
- Vi har alle våre problemer. - Ja, det har vi.
Har du noen gang vært forelsket?
Øh... Ja.
For lenge, lenge siden. Og du da
Så mange ganger, jada. Hele tiden. Ofte.
Så hva skjedde? Hvor dro han, typen din?
Han, øh...
Han døde.
Men jeg tror av og til at jeg ser ham der oppe på himmelen.
Han var en pilot. Han var alt mulig, men han var fantastisk. Det var ekte.
Jeg forstår.
Vel, skål for oss. Vi får ønske oss bedre lykke, antar jeg.
- Hei, Leon. - Hei sann, Barbara. Sen kveld?
Ja, tilbake på jobb. Ville gi deg dette mens det fortsatt var varmt.
- Å, du er alt for snill med meg. - Det er ikke noe problem. Hold deg varm.
- Hei der, elskling. Trenger du litt hjelp? - Nei, det går bra. Ellers takk.
For, øh,
du vet, det ser ut til at du har problemer med å gå med de høyhælte skoene, eller hva?
- Jeg bruker dem hele tiden. - Hei, la meg få følge deg hjem.
- Jeg skal ikke hjem. - Hei, jeg prøver bare å være snill.
Hva? Kom igjen da. Hei, hei. Hei, hei!
Hva er det du gjør? Slipp meg!
- Jeg prøver bare å hjelpe deg! - Slipp meg! Slipp meg! Slipp!
Glemte nøklene mine. Heldigvis for det.
- Hvordan klarte du... - Enkelt selvforsvar. Brukte ham mot seg selv
Jeg skal lære deg det. Ærlig talt, det skal ikke mye styrke til det der.
- Er du ok? - Jo. Joda.
- Bra. - Takk.
- Helt i orden. Gå hjem nå, ok? - Jada.
God natt.
Jeg vet hva jeg ønsker meg.
Og være lik Diana.
Sterk, sexy,
kul.
Spesiell.
Åh, nei! Unnskyld!
- Det går greit. - Barbara, takk Gud for at du er dyktig med høyhælte.
- Hei, Barbara. - Hei, Jake.
- Jøss. Du ser bra ut. - Takk for det.
Dette er vårt Geovitenskap laboratorium.
- Barbara! - Hei.
- Perfekt. Jeg har noen her jeg vil du skal møte. - En glede, Frøken Minerva.
Øh, det er "Doktor," faktisk.
Har vi truffet hverandre før? Du ser så kjent ut.
- Gjør den greia. - Nei.
Livet er bra, men det kan være bedre.
- Jøssenavn. Fra TV. Du er den oljefyren. - "Den Oljefyren." Jeg tar den.
Mr. Lord vurderer å bli en venn av Smithsonian Museet på Partner nivå.
Som gir ham en håndfull private omvisninger av våre fasiliteter, og han ba om å få deg personlig.
- Meg? - Hva kan jeg si, Doktor?
Ditt omdømme går foran deg. Og tydeligvis deler vi en lidenskap for gemmologi.
- Jøss, ok. Det gjør vi. - Da forlater jeg dere.
La meg få legge fra meg dette på kontoret mitt, så tar vi omvisningen.
Å, herregud. Ikke se inn der. Det er så rotete.
Jeg tenkte vi kunne begynne ovenpå.
Jeg liker den rubinen. Å, nei. Vær forsiktig med den.
- Hva? - Den er veldig...
Hei, har dere sett min venn? Hvor ble det av ham?
- Jeg er jo her. - Det er du. Takk og lov.
- Du har fått litt støv på deg. - Hei, god morgen.
- Å, hei. - Hei.
Dette er den eneste, Mr. Maxwell Lord.
Det er ham.
Livet er bra,
men det kan være bedre.
- Han er fra TV. - Å, jeg har ikke TV.
Jeg har et godt vennskap med Sears. Jeg kan skaffe deg en helt ny TV innen arbeidsdagen er omme. 19 tommer.
- Ingen forpliktelser. - Jeg holder meg til den jeg ikke har.
- Men takk for tilbudet. - Ok.
Du er så generøs. Øh... Overskriften... øh...
Mr. Lord, tok omvisning av hele Smithsonian... mens han vurderte partnerskap,
og gjett hva han bestemte seg for å gjøre? Gi hele donasjonen sin til vår avdeling.
- Han kunngjør det i kveld på Medlems gallaen. - Det vil bli en fantastisk fest.
- Jeg håper du har noe pent å ha på deg. - Jeg bruker faktisk å unngå disse arrangementene.
Jeg finner ut at våre velgjørere med et sant blikk mot Filantropi foretrekker å unngå rampelyset.
Og la museets arbeid stå for oppmerksomheten.
Enig. Bortsett fra, jeg liker å feste.
Jøsses. Du danser virkelig bra.
- Liker du Latin-Amerikansk dans? - Jeg elsker det. Men jeg er en dårlig danser.
- Jeg tviler på at du er en dårlig danser. - Jeg fikk en hofteskade i videregående.
- Flott, takk for at kom innom. - Jeg bør vel dra. Takk for omvisningen.
- Jeg må nok treffe deg i kveld. - Ser deg i kveld.
Ha det. Ha en fin dag. Jeg finner deg.
Hva?
Jeg liker ham.
Takk, John.
- Mine Damer. - Herr Lord.
- Ikke nå, Raquel.
- kosttilskuddene mine? - På skrivebordet ditt, men Herr Lord.
Herr Lord.
- Pappa! - Hvordan?
Hvordan!
- Det er din helg. - Ja, tydeligvis.
Alistair.
- Hvor er bassenget, pappa? - Ikke ferdig ennå, kompis.
Men det gjør ingenting.
Du må bare være tålmodig. Jeg sa jo at bassenget,
helikopteret, du skal få alt Men husk, Roma ble ikke bygget på en dag, var det vel? Nei.
Har det ikke gått mange dager?
Vel, det tar tid å bli en stor, stor, nummer-en mann, som pappan din skal bli.
Lyver du til din sønn, sånn om du lyver til alle andre?
Simon.
- Disse kontorene er ikke klare for gjester ennå. - Det er slutt, Max.
- Jeg vil ikke høre det mer. Jeg er ute. - Alistair, gå og vent ute hos Raquel.
Simon.
Jeg vet det er vanskelig å se det akkurat nå, men vi er endelig på kanten til å få snudd dette rundt.
"Snu det rundt"? Det finnes ikke noe olje. Det var aldri noe der.
Så hvordan skal du snu det rundt? Få flere lettlurte investorer som meg?
- Det kalles en Ponzi-svindel. - Nei! Jeg har en stor...
Det er noe på gang. Og det er ingen svindel.
Simon, vi har millioner av dekar med potensielt olje-rikt land.
Du har oljerettigheter på land som alle andre har takket nei til.
Det tok ikke lange tiden å finne ut av det. Jeg burde ha tatt en bakgrunnssjekk på deg også.
Maxwell Lorenzano.
- Tok ikke lang tid å finne ut at du er en simpel svindler. - Jeg er ingen svindler!
Jeg er en TV personlighet.
- Og en respektert forretningsmann med en plan. - Å, kom igjen da.
- Med... Med... Med en stor plan. - Å, "Om du kan drømme om det, så kan du få det."
Noe sånt som det?
- Du har 48 timer til å gi meg pengene mine... - Du vil angre på dette.
...ellers vil Handelskommisjonen få en anonym rapport.
- Taper. - Simon, vent. Simon, vent.
Jeg er ingen taper.
Han er en taper!
Og du må aldri tro på hva den mannen sa. Han er en løgner....
og han tar feil.
Og han vil angre på den dagen, han vek fra meg.
Og du...
Du kommer til å bli så stolt, av å være min sønn.
Ok.
Bare vent å se.
Alle vil det.
MAX LORD BLACK GOLD...
BLACK GOLD KOOPERATIVET. (202) 023-5671.
Disse er kjent for å passe perfekt.
- Jo, men jeg er ikke så dyktig med høyhælte sko. - Bare prøv dem.
- Kom ut og vis dem til meg. - Ok.
De passer godt.
- Jo, jeg liker dem. - Du ser fantastisk ut.
- Synes du den ser for trang ut? - Jeg synes den er helt riktig.
- Jøss. - Jada.
Jeg tar dem.
Hei sann. Hvordan går det?
- De skoene er fantastiske. - Takk.
- For en vakker kjole. - Du ser fantastisk ut.
Tusen takk for det.
Dr. Minerva.
- Du ser fantastisk ut. - Takk.
Jeg... Du vet, vi må gå på mange av disse arrangementene for jobben sin del,
så jeg har vel brukt denne kjolen en million ganger.
Faktisk, nei. Jeg...
Jeg kjøpte denne i dag. Jeg ser aldri ut som dette. Øh, ikke i nærheten en gang. Tok meg lang tid å bli klar.
Biotin.
Du burde prøve det. Får deg til å gløde som en tenåring.
Reverserer klokken. Aldri aksepter naturens begrensninger.
- Javel, neida. - Spesielt ikke en så vakker kvinne som deg.
- Herregud, det er så høyt her inne. - Ja.
Kan vi gå et sted?
- Bare deg og meg? - Ja.
Hmm... Kontoret ditt?
Jøss! Se på alle disse tingene. Det er så...
Det er så vakkert.
Sånn som deg.
Hva er det?
Øh, ikke noe spesielt, egentlig.
Men FBI spurte meg om jeg kunne hjelpe til med å identifisere den.
- Men den har forvirret meg så langt. - La meg få hjelpe deg.
Max er her. Ingen vits i å bli forvirret mer.
Jeg har en god venn som kan Romerske antikviteter.
- Romerske antikviteter. - Kan sjekke det, om du vil?
Det er Latin, ikke sant?
Jeg burde ikke la den forlate museet.
- Hei der, du skjønne. - Nei, ellers takk. Unnskyld meg.
Åh, Diana. Håpte jeg skulle treffe på deg.
Hei, vet du at jeg jobber i Det Hvite Hus nå?
Det er sant. som lærling, men etterspurt etter navn, så...
Hør her, jeg har hatt et godt øye til deg en stund.
- Så om du noen gang trenger... - Det er flott, Carl.
Diana.
Unnskyld meg, men jeg kjenner deg ikke, så vennligst slutt å følg etter meg.
- God natt. - Men...
Jeg skulle ønske vi hadde hatt mer tid.
Hvorfor sa du det?
Ikke si det til meg.
- Du kjenner meg ikke en gang. - Jo, det gjør jeg.
Jeg kan redde dagen i dag...
men du kan redde verden.
Steve?
Diana.
- Men hvordan? - Jeg vet ikke.
Herregud.
Det er deg
Jeg har savnet deg
Så hva husker du?
Jeg husker...
Jeg husker jeg tok flyet opp...
...og så...
ingenting, egentlig.
Ingenting.
Men på en eller annen måte, vet jeg at jeg har vært et sted etter det. Et sted som er, øh...
Jeg... kan ikke sette ord på det.
Men det er... Det er bra.
- Og så, øh... Våknet jeg opp her. - Hvor?
I en seng. Øh...
Merkelig, merkelig pute-seng med lameller.
- En rammemadrass. - En rammemadrass?
Javel. Den var ikke komfortabel. Og egentlig ganske bakvendt om jeg skal være helt ærlig med deg.
- Jeg mener, i en futuristisk tid som dette. Nitten... - Åtti-Fire. 1984.
Det er utrolig.
Har du lyst til å se rammemadrassen min?
Ja. Øh...
Du behøver ikke å si det.
Stedet er kaotisk. Ost på forespørsel.
Jeg brukte hele morgenen med å rengjøre soverommet hans, han virker for meg å være en ingeniør.
Mange bilder av seg selv.
Ikke det jeg ville gjort, men hver sin smak.
- Så det var sånn du fant meg. - Ja, telefonboken.
- Jeg antar noen ting er fremtidssikret. - Så du dro til leiligheten min?
Ja, jeg prøvde å bruke sykkelen først. Men jeg fant ikke ut hvordan jeg skulle bruke den,
så jeg løp over dit og så deg komme tilbake.
Og... Jeg ble lamslått.
Der var du.
Så jeg bare, øh...
fulgte etter deg, som et kryp.
Diana, se på deg. Det er...
- Det er som at ikke en eneste dag, har gått. - Jeg kan ikke si det samme om deg.
Ja, ja, ja. Ja, ikke sant.
Ja, han er, øh...
Han har det.
Nei, jeg liker ham.
Han er flott, men... alt jeg ser er deg.
"Et stort ønske." Jeg har ventet på dette.
Jeg ønsker å være deg, selveste Drømmesteinen.
Hei.
Kom her.
- God morgen. - God morgen.
Har spist Pop-Tarts hele morgenen, og har drukket tre kanner kaffe. Dette stedet...
...er utrolig.
- Dette stedet? - Ja. Du vet, når jeg virkelig tenker over det,
jeg tror ikke jeg har vært i et mer fantastisk rom før.
- Det er sant. - Ja.
Dette rommet er det mest fantastiske stedet jeg noen gang har vært, i hele mitt liv.
Ja, ikke sant? Så la oss bli her. Vi bør ikke gå herfra.
- Jeg vil virkelig ikke det. - Så, la oss ikke gjøre det da.
- Okay. - Okay.
- La oss bli her. - La oss bare bli her.
For alltid.
Men...
Jeg burde gå og finne ut av hvordan en stein fikk kjæresten min tilbake, i en annen manns kropp.
Det er et greit poeng. La oss dra.
- Herr Stagg? - Takk, Belinda.
Å, herregud.
Du bør være her med pengene mine.
Du skal få pengene dine, Simon. I dag, er jeg her for en unnskyldning.
- Har du blitt gal? Jeg vil ikke be om unnskyldning. - Jeg beklager.
Jeg rotet det til. Jeg rotet det til. Jeg løy.
Og jeg ber om unnskyldning.
Du skjønner, sannheten er, jeg har visst at vi ville synke i lang tid.
Brønnene var knusktørre. Og ingen data foreslo at det ville endres.
Jeg burde ha pakket sammen den gangen. Men alle som har kjøpt seg inn, trodde på meg.
- Jeg ville gjøre det rette. - Kom igjen. Max, du behøver ikke å...
Simon, forstår du ikke at jeg ønsket det skulle bli bedre?
At med hvert eneste gram av mitt vesen, ønsket jeg at Black Gold ville endre verden for alle av oss.
- Og jeg vet du ønsket det også. - Selvfølgelig ønsket jeg det også.
Da er ditt ønske innvilget. Og til gjengjeld, tar jeg alle aksjene dine...
og full kontroll av Black Gold, etter at du på et magisk vis er fjernet fra min sti...
- Du skal gjøre hva? - ...for alltid.
Max! Hei, Max!
- Kom tilbake! Max! - Au.
Hva i helvete er det som foregår?
- Vi har en arrestordre på Simon Stagg. - I alle dager. Er vi i fare?
Nei, sir. Føderal skattekriminalitet. Det angår ikke deg. Gå videre.
- Send dem gjennom. - Ok. Følg meg.
La os gå, folkens.
- Så du sa at en stein startet alt dette? - Ja, det er det vi må finne ut av.
- Jeg mener, den må ha gjort noe. - Denne er dynamitt. Hva synes du?
- Jo. Joda... - Hva? Ikke sant?
- Tja... - Jeg så i et par blader. De ruller opp disse.
- Jeg tror vi kan gjøre det bedre. - Se på alle lommene i denne.
Det er lommer her. Det er lommer overalt på buksen. Amerikansk mageveske, justerbar.
Fallskjerm bukser? Hopper alle i fallskjerm nå?
Du vet, jeg liker ikke denne så godt. Jeg antar du er det, men vet du hva, jeg er klar til å gå.
- Ikke sant? - Nei.
- Du vil ikke gi det et sekund en gang. - Det er ikke bra.
"For mye" på en god måte eller dårlig? Eller hva?
- Dårlig. - Å.
Det er flott. Skikkelig pent.
Javel. jeg ville aldri hatt dette på meg. Jeg føler meg som en pirat.
- Steve. - Hvem ville gått kledd som dette?
Diana, har du sett disse skoene?
- La oss beholde skoene. - La oss beholde skoene. Ja!
- La oss beholde skoene. - Jada!
Dette er en spesiell en, ok? La oss gjøre dette sammen.
En fot etter den andre.
Bli på denne. Gå til midten.
Nei, Steve... Steve, du kommer til å falle.
Jeg trodde virkelig jeg skulle falle.
Hvordan går det?
Dette er Break Dance.
- Dansing? - Ja.
Ikke vær bekymret. Det er greit. Det er bare en bevegelse. det er ingenting.
Alt er kunst.
Ja.
- Øh... Det er bare en søppeldunk. - Det er bare en søppeldunk. Javel, ja.
Er det et fly?
Kom igjen. Jeg vil vise deg noe.
Dette er jo utrolig!
Og hver gang vi finner gull, finner du gull.
Tenk deg å ha alt du noen gang har ønsket deg.
Raquel?
Black Gold. Vennligst vent, er du snill?
- Black Gold. Vennligst vent, takk. - Raquel?
- Vennligst vent, takk. Brønnene ga avkastning! - Hvem av dem?
Alle. Investorene har fått høre om det. De ringer for å gi bud. Vennene deres ringer for å kjøpe seg inn.
Nye investorer ringer inn fra løse luften. Vennligst vent, takk. Jeg behøver mer hjelp.
- Black Gold...? - Jeg skal skaffe deg hjelp.
Si det igjen. Du ønsker du hadde mer hjelp?
Ja, jeg ønsker mer hjelp. Det er for mange samtaler å ta imot.
Øh... Hei. Beklager at jeg forstyrrer. Jeg skulle på et intervju i et regnskapsfirma.
Du er ansatt! Velkommen ombord!
- Emerson. - Emerson!
- Er dette arbeidskontoret? - Ja! Du er ansatt også!
Mr. Lord, det er Wall Street Journal. De vil intervjue deg angående firmaets plutselige suksess.
Jeg tar den på kontoret mitt.
Og hent vitaminene mine.
Så jeg leste cirka fire bøker i går kveld...
...for å finne ut av dette. Og jeg fant ut at Roger hadde rett. Denne er fra Song Dynastiet.
Du hadde rett. Og det som også er interessant, jeg så gjennom noen leksikoner i går kveld og du...
Takk. Øh...
Så merkelig, all denne lesingen virker å ha kurert synet mitt på et vis.
- Interessant fakta som vi... - Hei.
- God morgen. Dette er Steve. Han er min, øh...
- Gamle venn. - Hei, gamle venn Steve.
Jeg er Barbara, Diana's nye venn.
- Så hva jobber du med? - Jeg er pilot.
- Pilot? Er ikke det... - Kan jeg få et ord med deg?
Selvsagt..
Så, jeg ville bare snakke med deg om den steinen. Citrine steinen.
- Har du den? - Øh... Lang historie forresten, om det.
Max Lord kom innom i igår. Som faktisk var utrolig flott.
Jeg skal fortelle deg om det senere. Øh... Jeg lot ham låne den.
- Hva? Hvorfor? - Tja, Diana, han ga oss en haug med penger.
Han er jo ikke en fremmed eller noe sånt. Han har en venn som er en ekspert...
Hva mener du? Hvordan kunne du låne den ut? Den er ikke vår og vi kan ikke låne den ut.
Hvorfor hakker du på meg om dette? Jeg har 15 ting på kontoret som er mer verdt enn den steinen.
- Vet du hvor han tok den? - Nei, jeg har ingen aning.
Da skal jeg fortelle deg hva vi finner ut. La oss dra.
- Jeg liker buksene dine veldig godt. - Å, takk. Ja, ring meg. Eller ikke. Samme det.
Men jeg vil være nysgjerrig.
Ring Black Gold hotline. Aksjer er ikke tilgjengelige i den bygningen.
- Hva gjør alle disse folkene? - Hva det enn er, så kommer vi ikke inn der.
Diana. Diana, denne veien.
Vær så god.
Sterk lås.
Steve.
- Det er så støvete. - Ja. Som om en bombe har gått av.
Hva enn dette er, så har han lett etter det lenge.
"Plasser på objektet holdt."
Hva er det?
Gudenes språk. Hvilken Gud som skrev det, er det store spørsmålet.
- Takk. Å, ja. - Jada, det er greit. Jada.
Jeg har noe å gjøre. Ok. Snakker med deg senere. Ok?
- Hallo? - Barbara, jeg behøver din hjelp.
Du må finne ut eksakt hvor den steinen ble funnet.
"Hvor" er det jeg må vite. Forstår du det?
- Joda. ja, jada, jeg er på saken. - Takk.
Du ser ut som om du har sett et spøkelse.
Det har jeg.
Det var mange Guder,
og de gjorde ulike ting for ulike grunner. En... laget objekter som dette.
Det finnes universielle elementer i denne verden, og når de er gjennomsyret av noe,
kan de bli veldig, veldig mektige.
Som min Sannhetens Lasso. Sannheten er det som driver den, ikke meg. Sannheten er større enn oss alle.
Men hva er dette?
Jeg vet ikke. Øh...
Den fikk meg tilbake. Øh...
Kjærlighet eller håp...
...kanskje?
Kanskje.
Vel, hva enn det er, kan jeg love deg at dette er for mektig for Maxwell Lord.
Vi må finne denne fyren.
Se på dette. Om datoen er riktig, så er han på vei til Kairo.
Kairo?
Ja. Mulighet for vekst, skjønner du?
"Kongen av Råolje"?
Hvordan er dette så raskt?
Dere har fly som kan reise herfra til Kairo nonstop? Det er jo utrolig.
Ja, men vi kan ikke få deg ombord på et, for du har ikke et pass.
Jeg vil ikke ombord i et, jeg vil fly et. Jeg vil fly flyet. Jeg vil fly dette flyet.
Ja?
Herre min hatt.
- Hei, Steve, denne veien. - Jada.
Se på disse designene.
Vil du velge?
- Dette. - Jeg liker det.
Ok.
Ok. Øh...
Nei. Øh...
Javel. Bra, bra. Drivstoff, drivstoff, drivstoff. Da setter vi igang. Motor.
Her går alt eller ingenting.
- Ken? - Hva?
- Det er et fly på flystripa. - Hva mener du med, "Et fly på flystripa"?
Lufttrafikkontrollen, dette er Tårnet. Det er et uregistrert fly på flystripa. Ser dere dette?
- Kan du få oss opp dit? - Jeg må bare ha mer fart først, så tar jeg av.
Sånn som jeg flyr, kommer de aldri finne oss.
- Å, jeg glemte å fortelle deg det. - Hva da?
Radar. Jeg kan ikke forklare det nå, men de kan se oss overalt, selv i mørket.
Vil... vil... vil de skyte på oss?
Men faen da, Diana.
Vent. Hysj! Jeg vet. Jeg vet. Fokuser. Fokuser.
Min far skjulte Themyscira fra verden, og jeg har prøvd å lære meg hvordan han gjorde det.
- Gjorde hva da? - Gjorde noe usynlig.
- Men på 50 år, har jeg gjort det bare en gang. - Vel, nå er ikke en dårlig tid for å prøve det igjen.
- Hvor lenge varer det? - Jeg vet ikke. Det var bare en kaffekopp...
og den forsvant.
Lufttrafikkontrollen, flyet forsvant. Kan dere se det?
Et usynlig jagerfly.
Hva er det?
Å, det er ok. Det er bare fyrverkeri.
- Den Fjerde. Selvfølgelig. - Den Fjerde Juli.
Jeg har en ide.
Du vet, det er den ene tingen. Den ene tingen du alltid har vært for meg.
- Hva da? - Flyvning. Din evne.
Jeg vil aldri forstå det.
Å, det er...
Det er så enkelt, egentlig. Det er vind og luft,
og å vite hvordan man skal ri på den, hvordan man skal fange den. Hvordan man skal...
samarbeide med den.
Ja. Det er som hva som helst, egentlig.
Flott, takk. Jeg fant den siste..
Dette burde holde deg opptatt en stund.
Noe annet jeg kan gi deg?
Kaffe? Te? Meg?
- Jeg trenger ingenting fra deg, jeg er ferdig. - Er du ferdig?
Hei, du behøver jo ikke å være uforskammet over det.
- Hei, elskling. Hvor skal du? - Nei takk.
- Åå, du er jo pen. - Hei, ta det rolig, sexy.
- Snakker du til meg? - Jepp. jeg snakker til deg.
Hvorfor tar du det ikke litt rolig, hva?
- Kom igjen da jente. - Helst ikke. Skjønner du hva jeg mener?
Jeg vil helst ikke ha noe å gjøre med noen som deg. Jeg vil helst at du slutter å plage folk...
Som meg. Husker du meg?
Å, javisst. Javisst.
Jeg husker. Hvor var vi, hva?
Nei.
Hun har rett. Det er ikke så vanskelig.
Ja, jeg tror jeg forstår det nå.
Kroppsvekten hans gjør alt arbeidet.
Så enkelt.
Jeg tror, jeg kunne gjøre dette...
hele...
natten...
lang!
Barbara?
Hva holder du på med?
Pass dine egne saker.
Sir?
Hellet din de siste få dagene har vært imponerende, for å si det mildt.
Men hvorfor komme hele denne veien for å møte meg Hva?
- For å møte en likestilt. - En likestilt?
Nei, Herr. Lord. Jeg gikk kun med på møtet med deg fordi jeg var nysgjerrig.
Ingen er så heldig. Hvordan gjorde du det?
På min reise mot selvoppfyllelse...
Kom jeg over en hemmelighet.
Ønskets hemmelighet.
Så jeg ønsket det bare. Eller noen ønsket det for meg.
Fortell meg hva du ønsker deg, Deres Høyhet, så skal jeg vise deg hvordan det virker.
- Jeg ønsker ting som man ikke kan oppnås. - Som hva da?
At alt av mitt land blir gitt tilbake. Mine forfedres rike. Det Bialyianske dynastiet.
Og at hedningene som våger å gå på det, holdes ute for alltid, slik at dets ære kan bli fornyet.
- Ønsker du det? - Jeg ønsker det dypt og inderlig.
Ditt ønske er innvilget. Og i gjengjeld, tar jeg oljen din.
Du gleder meg virkelig. Du vet så lite.
Jeg solgte oljen min til Saudierne. Du er en tåpelig mann.
Da tar jeg sikkerhetsvaktene dine,
og etterlater deg her uten noe å forsvare deg med, mot vreden du så absolutt vil møte.
Stopp! Stopp bilen! Hva holder du på med?
Stopp det du holder på med nå! Jeg befaler deg å stoppe!
Stopp! Stopp! Stopp!
Denne utrolige og uforklarlige muren virker å være utført av Emir Said Bin Abydos.
Regjeringen rapporterer om at gamle lover har dukket opp og anerkjenner hans krav på landet.
- Er du ok? - Jeg har det bra.
Du sier det, men...
Det var ham! Det var Max Lord.
Kjør inn til siden.
Denne bilen? kan vi kjøpe den?
Bli kvitt dem, takk.
Få dem av veien.
- Jeg fikser dette. - Hva?
Diana!
Bremsene virker fortsatt.
Max Lord, du setter deg selv og alle andre i stor fare.
- Du må gi meg steinen. Hva skjedde med den? - Du ser på den.
- Steve! - Diana!
Så hvem er den neste nærmeste personen med olje?
Dette er vår hemmelighet.
Hold dere unna veien heretter.
Diana. Diana.
Herregud, hva er det som skjer med deg?
Hva er det som skjer?
Det er en uforklarlig hendelse som nå fører til at de fattigste samfunnene i Egypt
er helt avskjært fra deres eneste tilgang på friskt vann.
Og en allerede anspent situasjon øker nå når Sovjetunionen anerkjenner Emirens krav.
- Å, nei. - De Forente stater,
en lang tids alliert med Egypt, har erklært sin hensikt og holde med regjeringen.
Det er kaos på hjemmefronten, når de sjokknyheten om at den Amerikanske forretningsmannen Max Lord
på et vis har skaffet seg over halvparten av verdens oljereserver.
Ustabiliteten i oljesamfunnet har resultert i en nasjonal jakt på drivstoff,
og eksperter forbereder seg på...
- Hallo? - Barbara, det er Diana.
- Har du... - Ja. Øh, tja, på en måte.
Jeg har ikke funnet ut av hva steinen egentlig er, men jeg har funnet historiske bilder av den.
- Fra hvor da? - Det er det snodige. Fra overalt.
Den dukket opp i Indus dalen for nesten 4000 år siden. Så dukket den opp igjen i Kartago 146 år før Kristus.
Kush, år 4 etter Kristus. Romulus, den siste Keiseren i Roma, hadde den da han ble myrdet i år 476.
Den siste nedtegnelsen er i en tidligere ukjent død by i nærheten av Dzibilchaltun.
- Maya folket. - Ja.
men uansett, det førte meg bare til mange blindveier, og mitt siste spor er ikke lovende.
- Hva er det da? - En brosjyre jeg fant.
Fant den på ambassaden. En fyr som utgir seg for å være en Mayansk Sjaman.
Men han holder bokstavelig talt noen kurs i en bule ved siden av Galaxy Records.
- Og han kjenner til steinen? - Han sier så. Jeg drar dit i morgen.
Ok, vi møter deg der. Og tusen takk.
Hva er det?
Steinen har reist rundt om i verden til tilsynelatende tilfeldige og ulike steder, men de har alle en ting felles.
- Hva er det da? - Sivilisasjonene deres kollapset katastrofalt.
- Uten et spor om hvorfor. - Du tror ikke steinen kunne ha...
- Gjør du? - Jeg vet ikke hva jeg skal tro, Steve.
Jeg kan bare håpe jeg tar feil.
Babajide?
- Det var kjapt. - God morgen.
Hallo.
Et øyeblikk bare.
- Så du er an Maya? - Hva? Jeg er en innbygger av verden.
- Det står at du heter Frank. - Ja. Det meste jeg vet er fra et tidligere liv.
- Så da er det et nei. - Men for å svare på spørsmålet ditt, ja.
Min tippoldefar, etterlot meg denne.
Jeg vet ikke alt om den, men jeg har blitt advart. Jeg er bedre stilt på den måten.
Men det jeg vet er, at den ødela folket vårt på bare noen få måneder.
De få overlevende begravde steinen, for aldri å bli gravd opp igjen under noen omstendigheter.
- Kan jeg få se på det? - Vær så god.
Hva?
Hva er det?
- Dechalafrea Ero. - Hva er det?
En meget dårlig Gud. Løgnenes Gud, Dolos, Mendacius,
Hertug over Bedrag. Han har utallige navn. Men,
om han er den som har gitt kraft til steinen, så må det være et triks.
Hva har løgner med å innvilge ønsker? Den virker mer som en drømmestein for min del.
Ønsker med et triks.
"Apens Pote."
Vær forsiktig med hva du ønsker deg. Den gir deg ditt ønske, men tar det du holder mest kjært.
- Diana, kreftene dine. - Nei, det gir ingen mening.
- Hva er mer verdifullt enn det man ønsker seg? - Hvordan stopper vi dette?
Legenden sier det kun kan bli stoppet ved å ødelegge selve steinen,
eller å gi tilbake det som ble gitt. Mitt folk kunne ikke gjøre det første og nektet å gjøre det andre.
Og nå er kulturen ødelagt. Slettet fra Jordens overflate.
- Ingen trakk tilbake ønskene sine? - Men steinen er jo allerede ødelagt.
Hva? Når?
"Du ser på den."
"Du ser på den." Det var det Max Lord sa til meg.
Kanskje det er ham. Han har blitt den på et vis.
- Men hvordan kunne det ha skjedd? - Jeg mener, om han ønsket for...
- Nei, det er sprøtt. Nei. - Om vi ødelegger den, om vi ødelegger ham...
- Da vil alle ønskene forsvinne. - Hva snakker du om? Nei.
- Jeg vil ikke være en del av det. Nei. - Eller om alle trekker tilbake ønskene sine.
Nei, det må finnes en bedre måte. Nei.
Hun har rett. Vi vet ikke nok. Vi vet rett og slett ikke nok.
Men det vi vet er at vi må stoppe ham før han innvilger flere.
Og stoppe ham er kanskje ikke nok, Diana. Ønsker er gjort.
Barbara?
Som om jeg uansett vil ha noen av disse menneskene i klubben.
- Kan vi si til dem at de ikke er inviterte? - Nei, sir. FKK sa vi ikke kunne det...
Å, FKK. BBB, FBD.
Det er en konspirasjon mot min suksess. De er misunnelige. Det er derfor. Hvem er den neste?
- Hvem er den neste? - Vel, alle du ba om, Lai Zhong, Herr Khalaji,-
-den teleevangelisten som stjal sendetiden din. Og du har Alistair denne kvelden.
Alistair? Igjen? Hvor mange helger har jeg? Hva? Hva? Når? I kveld?
Han er her allerede. Hans mor er med kjæresten.
Send inn Herr Zhong, takk.
Og kjøp en ponni til Alistair. Nei! En racerbil. Skaff ham en racerbil.
La oss gå rett på sak, Lai. Fortell meg...
hva vil du ha?
Hva ønsker du deg?
- Meg? Virkelig? - Mmm-hmm.
Russerne har tatt parti med Iran.
Irak forbereder seg på å forsvare oss selv, mens uroen sprer seg.
Og du behøver? Hva vil du... Hva ønsker du deg?
Betrakt sex-båndene som borte. Og Gud hjelpe meg om jeg må gjøre dette en etter en, etter en, etter en...
- Hvordan er helsen din? - Tja...
Glem det. Men jeg vil ta hele forsamlingen din og sendetiden din.
La meg få spørre deg, når de ber, er det en måte jeg kan få dem alle til å...
holde hendene sammen med meg? Og helt enkelt si, "Jeg ønsker" heller enn, "Jeg ber"?
- Kan det fungere? - Jeg vet ikke...
Jeg må finne en måte og få berørt mange mennesker på samtidig.
Sir. Politiet er her. De utfordrer jurisdiksjonen til sikkerhetsvaktene dine.
Herregud! Dette virker ikke. Bring inn en ny.
Og sønnen min. Du, stikk!
Alistair!
Jeg har savnet deg, kompis.
Kom. Sitt sammen med pappa. Jeg beklager. Kom her.
Men, din far er på kanten av stupet med alt sammen.
Husker du da jeg sa jeg ville bli nummer en? Husker du det? Din pappa?
Vel, jeg er bare centimeter unna. Hva? Jeg vet det er vanskelig, jeg vet det. Men hør her,
Jeg vet også hva du ønsker deg, og det ønsker jeg også. Hører du det? Jeg ønsker det også.
- Jeg ønsker bare å være med deg... - Nei!
Du bruker ikke ditt eneste ønske på den måten, Alistair. Du må ikke ønske noe du allerede har.
Du må ønske deg storhet, og suksess. Det er derfor jeg gjør alt dette.
Ser du ikke at min storhet er din storhet? Eller hva?
- Da ønsker jeg deg din storhet. - Nei. Nei!
Takk.
Jeg elsker deg så mye.
Og jeg lover deg, en dag, vil alt gi mening.
Og en dag, vil du takke meg.
Men akkurat nå, jeg, øh...
Akkurat nå, vil jeg at du skal bli her med Emerson, ok? Jeg kommer tilbake. Bli her.
- Du. Du. - Ja, sir?
Ønsker du ikke at jeg hadde en audiens med Presidenten i dag?
Selvfølgelig. Og jeg er så glad for at du verdsetter min mening, sir.
- Vent nå litt. Har jeg spurt om ditt ønske tidligere? - I går. En Porsche.
Hva er det med dere hjelpere og porscher? Du!
Hei.
Denne veien.
- Hvordan er trafikken? - Hva? Grusom.
Ønsker du ikke at den ikke var det? Og at uansett der du dro ville veien dele seg som Rødehavet?
Selvfølgelig ønsker jeg det. Trist som det er, det vil nok ikke skje.
Hei, du! Stans!
Kom inn. Det er ikke trygt. Det er et opprør ved den Saudiarabiske Ambassaden
og det er Porscher som kappkjører opp og ned gaten.
- Kom igjen. Det er helt sprøtt. - Men kyrne mine...
Jeg sa til en mann at jeg ønsket meg en gård. Men jeg mente jo ikke her.
Jeg er straks tilbake.
- Diana, jeg vet det har vært tøft. - Det vet du ingenting om.
- Du vet ikke det. - Men vi...
- Jeg kan ikke fortsett sånn. - Jeg kan ikke snakke om dette.
- Vi må snakke om det. - Steve, jeg kan ikke snakke om dette!
Jeg gir alt jeg har, hver eneste dag. Og jeg er lykkelig også.
Men denne ene tingen...
Du er alt jeg har ønsket meg, i all evighet.
Du er den eneste gleden jeg har hatt eller har bedt om.
Jeg er så lei for det...
men det er jo helt sprøtt. Det er jo en hel verden der ute full av...
så mange bedre fyrer, for det ene. Jeg mener, hva med denne fyren? Hva med ham?
Jeg vil ikke ha ham. Jeg vil ha deg.
Hvorfor, for en gangs skyld, kan jeg ikke få denne ene tingen, Steve? Denne ene tingen.
Jeg er ikke sikker på at vi har noe valg.
Vel, jeg har et valg.
Og jeg kan ikke gi opp. Jeg kan ikke. Jeg vil ikke. Så vi må få stoppet slik at vi kan finne ut av dette.
Det må finnes en annen måte.
Det må det.
Jøss.
Dette er jo utrolig.
Hva er det?
Fra kulturen min.
Rustningen til en av oldtidens Amasonekrigere. En av våre største.
Den er jo enorm. Hele denne greia?
- Hva er den laget av? - Her. La meg få vise deg.
- Gi meg hånden din. - Hva snakker du om? Jeg har ikke løyet.
Lassoen gjør mer enn å bare få deg til å fortelle sannheten. Den kan få deg til å se den også.
Hennes navn var Asteria. Hun var vår beste kriger.
Når menneskeheten gjorde slaver av Amasonene, befridde min mor oss.
Men noen måtte bli igjen, for å holde unna bølgen av menn slik at de andre kunne flykte til Themyscira.
Mitt folk ga opp alle sine rustninger for å lage en rustning som var sterk nok, til å motstå hele verden.
Og Asteria ofret seg selv, for en bedre dag for andre.
Det er...
- Det er jo utrolig. - Da jeg kom hit, lette jeg etter henne.
Men alt jeg kunne finne var rustningen hennes. Hva er dette?
- Hvor skal han? - Å, nei.
- Diana, Diana! Hva gjør du? Hvor skal du? - Steve, jeg drar. Du må bli her.
Nei. Hør på meg. Du blir svakere, Diana. Hva om du faller?
- Det vil jeg ikke. - Det kan hende. Det vet vi ikke.
Det må finnes en annen vei inn.
- Er alt, Herr President? - Ja.
Noe veldig merkelig. Jeg...
Jeg trodde jeg var et helt annet sted. Plutselig...
Uansett. Hektiske tider.
Gi oss et minutt.
Unnskyld meg.
- Carl. - Diana.
- Hei. - For en glede.
Godt å se deg. Hvordan har du hatt det?
- Bra. - Dette er Steve. Steve, dette er Carl. Min... kollega.
- Skal vi, øh... - Ja, det skal vi.
Jeg beklager Herr Lord. Faktisk så vet jeg ikke en gang hva vi egentlig skal snakke om.
Akkurat det, Herr President. Disse hektiske dagene, hektiske tidene.
Og deg.
Dette er ikke akkurat mine favoritt byster på utstilling her,
men det er et lite bilde av mine topp ti, kanskje topp fem med et lite trykk.
Her er noe som vil interessere deg. Dette er gulvfliser originalt lagt ned av ingen ringere enn Jan Lincoln,
en lite kjent etterkommer av Abraham.
- Har du noen problemer? - Overalt helt plutselig. Cuba, Egypt, selv her.
Men Russland...
meget urovekkende.
Jeg setter pris på din bekymring, men alle pengene i verden kan ikke hjelpe oss nå.
Det er ikke penger jeg tilbyr.
Du...
Du er en mann av tro, og jeg har vært veldig velsignet i det siste.
Jeg vil dele min velsignelse med deg.
Kraften for positiv tenking.
Så...
si meg, Herr President, hva trenger du?
Og du snakker ikke med meg her, men til universet. Hva ønsker du deg?
Hva er det å ønske for enn mer?
Mer atomvåpen. Mer enn de har. Nærmere til dem.
Om jeg bare hadde det på plass, så er de nødt til å høre på oss.
En fin tanke. Og jeg innvilger deg...
Å... Å, herregud...
Og vet du hva jeg har lyst på?
Jeg vil ha all makten din, innflytelsen, autoriteten.
All respekten du gir og respekten alle må gi.
Jeg mener, hva annet er det?
Så, si til folkene dine at jeg ville satt pris på absolutt ingen forstyrrelser, overhodet.
Ingen skatter, ingen lovreguleringer, ingen grenser.
Behandle meg som en fremmed nasjon med absolutt selvstyre.
Det er greit, sir. Med en gang.
- Hva er dette? - Global Kringkastings Satellitt.
Topp hemmelig program som gjør oss istand til å overstyre alle kringkastinger i verden,
i tilfelle vi må ha direkte kontakt med folket i en fiendtlig nasjon.
Så hva betyr det? Tar du over TVen til alle sammen? Hvordan?
Den bruker partikkelstråle teknologi, som i Star Wars programmet.
Tilsynelatende, bader det landskapet i et signal med partikler som går inn og-
- tukler med all teknologi den berører.
Nytt eller gammelt. Kringkast hva enn du vil. Meget imponerende.
Du sa... "berører"? Som i partiklene du sender...
som berører alt?
Det er en talemåte, men ja. Det ble forklart meg sånn.
Jeg må ha øyeblikkelig adgang til denne satellitten. Og et helikopter for å få meg dit.
Ja, sir. Med en gang.
Vel, er ikke du ressurssterk?
Bli med meg før du gjør mer skade, Max.
Nei, jeg tror nok ikke det. Fjern denne kvinnen, takk... permanent.
- Er du ok? - Jeg vet ikke.
Nei, Steve. Du kan ikke bruke det. Det er ikke deres feil.
Det er pent.
Barbara.
Jeg kan ikke la deg gjøre dette, Diana.
Barbara. Hva...
- Hvordan... - Jeg kan ikke la deg stanse Max.
Du er ikke den eneste som har noe å tape.
Det viste seg at å ønske og være som deg...
kom med en noen overraskelser.
- Opp med hendene. - Hendene i været.
- Hendene opp i været! - Nå! Nå, nå!
Fyr løs!
Å, så søtt, forsvarer din kjære, hva? Hva ønsket du deg?
- Vil du å være en virkelig gutt? - Nei.
Ikke bare for å være i håndjern med deg, men nå er jeg det.
Jeg lærte akkurat det.
Barbara, stopp!
Hør her. Du har ingen anelse om hva du har å gjøre med. Jeg er ikke hva du tror.
- Du kan umulig forstå eller... - Å, så jeg kan ikke forstå?
Å... Dumme lille gamle meg. Dumme lille, stakkars lille nullet, meg.
- Jeg kan umulig takle det. - Nei, Barbara. Det er ikke det jeg sier.
Vel, jeg takler det helt perfekt. Og jeg gir det ikke tilbake!
Gå. Løp!
Alle, trekker seg unna. Ingen skader henne.
Det hadde de ikke greid om de så prøvde.
Du har alltid hatt alt, mens folk som meg ikke hadde noe som helst.
Vel, nå er det min tur. Og du skal ikke ta noe fra meg. Aldri!
- Men hva koster det deg? - Hva det koster meg?
Om det er "Apens Pote", så tar den like mye som den gir.
Ja, du er sterk, men...
hva mistet du, Barbara?
Hvor er din varme, din glede, din menneskelighet? Du...
Du angriper uskyldige menn, Barbara.
- Se på deg selv. - Glem meg.
Hva koster det deg?
Jada, jada. Det er sant.
Bli vant med det.
Om du går etter Max Lord...
- eller skader ham, på et vis, vil jeg knuse deg. - Barbara!
Går det bra med deg?
Har du plass for en til?
Sir, du må vente. Presidenten har et møte akkurat nå.
Vi må se Presidenten. Han må få vite dette. dette handler om liv eller død.
- Hva skjer? - Sovjets system fanget opp de nye atombombene.
- Hvilke nye atombomber? - 100 krigshoder gikk akkurat online, klare for oppskyting.
De tar dette som en krigserklæring. De forbereder seg på gjengjeldelse.
Gjengjeldelse? Hva? Vi har ikke gjort noe.
- Det er ikke sånn det ser ut. - Og vi ville skutt for mindre.
Du kjørte på rødt lys der! Du så det ikke en gang! Hvordan kunne du unngå og se det?
Opprør over hele verden bryter ut mens USA Og Russerne avslutter kommunikasjonen,
og erklærer krig! Ingen vet noe mer enn det. Men som man kan forestille seg over hva som står på spill,
har det vært galskap her i sentrum av D.C, Nasjonalgarden er satt inn...
Oppmerksomhet! Oppmerksomhet!
Etter utøvende pålegg, må alle sivile øyeblikkelig evakuere Pennsylvania Avenue korridoren
mellom Tredje og Tolvte gatene i nordvest.
Det er de siste dagene med prøvelser som skjer med oss nå.
Kan dere se hva deres syndighet har gjort? Deres grådighet?
Du må gjøre noe! Du må gjøre noe!
Kom igjen! Denne veien! Kom igjen!
Riley!
- Riley! - Vi trenger hjelp.
- Det er jo kaos der ute. - Riley!
Hva vil du jeg skal gjøre? Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Kan noen hjelpe meg!
Diana.
Diana, hør på meg.
Jeg hadde... et flott liv.
- Steve... - Og du gjorde det bare bedre.
Men du vet hva du må gjøre. Verden trenger deg.
- Ok? - Nei.
Jovisst.
- Jeg vil aldri elske noen igjen. - Jeg ber for at det ikke er sant.
Det er en fantastisk, stor verden der ute. Denne sprø nye verdenen.
Og jeg er så glad for at jeg fikk se den...
men den fortjener deg.
Jeg kan ikke si farvel.
Du behøver ikke det.
Jeg er allerede borte.
Jeg vil alltid elske deg, Diana, uansett hvor jeg befinner meg.
Jeg elsker deg.
Jeg trekker tilbake mitt ønske.
Det er lett.
Det er bare vind og luft...
og hvordan man skal ri på den.
Hvordan man skal fange den.
Du ønsket deg noe også, eller hva?
De er neon tisper, ikke sant?
Får deg til å betale en pris for dem, men jeg har aldri vært en regelrytter.
Heldigvis, så har jeg en måte og reversere det på.
Svaret er alltid mer.
- Men man får jo bare et ønske. - Men jeg min kjære, innvilger ønsker.
Så jeg tar til gjengjeld det jeg vil ha. Det er ikke noe i denne verden noen ikke har.
Jeg vil gjenoppbygge helsen min, ønske etter ønske, organ etter organ...
om jeg må.
Jeg vil bli uovervinnelig.
Si meg, hva vil du ha? Jeg føler meg gavmild.
Jeg vil ikke være som alle andre mer.
Jeg vil være nummer en.
Et Topprovdyr,
som noe som aldri er sett før.
Jeg liker måten du tenker på.
Fortsett.
Du hørte vi var på vei, antar jeg?
- Hvor mange kringkastingsignaler kan jeg bruke samtidig? - Vel, så mange du vil, sir.
- Da tar jeg alle av dem. - Alle av dem?
Og jeg ønsker virkelig at dette virker for meg. Gjør ikke du også?
Jo, sir.
- Lys, kamera... - Ok, stasjoner 12, 9, 16, gå til sending.
Jeg må ha dem nå. 16, 9, 12. Mottar dere?
- Mottatt. Maks kraft. - Ok. Går fremover nå.
Global sending om fem, fire, tre, to...
Verdens innbyggere, tillat meg å presentere meg selv.
Jeg er Max Lord, og jeg er her for å forandre livene deres.
Alt dere må gjøre...
er å ønske noe.
Alt dere vil ha.
Alt dere drømmer om, dere kan få det.
Om dere ikke kan drømme om det...
- Pappa? - ...kan dere oppnå det.
Bare se meg inn i øynene...
og ønsk noe.
- Alt dere har drømt om, få det. - Jeg ønsker jeg var berømt.
Akkurat nå.
Vil du være rik?
Vil du ha makt?
- Ja, ja. Hva enn du sier. - Si det ut høyt!
- Vet du hva jeg ønsker? - Hva? Hva?
Jeg ønsker at alle dere Irske jævler blir sendt tilbake der dere kom fra!
- Javel? Jeg skulle ønske du falt død om! - Se rundt dere.
Gjør ønsket deres! Ta det som er deres. Hva enn dere vil ha,
- dere kan få det. - Jeg ønsker meg en million dollar.
- Vi må ha våre egne raketter. - Jeg ønsker å være en konge.
- Jeg ønsker vi hadde atomvåpen. - Ønsk dere det.
Alt dere måtte ønske. Alt dere har drømt om, få det.
Ja. Jeg kan høre det.
Jeg hører dere. Ja, si det. Si det ut høyt.
Sånn ja. "Jeg ønsker."
Ta det. Ta det. Det er alt deres. Det er alt deres for å ta!
Og jeg... Jeg tar helsen deres og styrken deres.
Gi henne deres raseri og deres tapperhet. Og jeg vil ta makten deres.
Jeg tar livskraften deres.
Ja.
Ja!
Sånn ja. Dere er dyktige.
Det er alt deres.
Jeg ønsker du var her, Pappa. Jeg ønsker du skal komme tilbake. Pappa, vær så snill! Jeg er fortsatt her, Pappa.
Pappa, vær så snill!
Barbara.
Hva har du gjort?
Nei.
- Du trakk tilbake ønsket ditt. - Jeg måtte det. Og det må du også.
Ingenting bra kommer fra løgner, Barbara.
Vi sløser bort dyrebar tid.
Selv nå, er du nedlatende mot meg.
Barbara... Jeg vet du er der inne. Vær så snill.
Vær så snill, trekk tilbake ønsket ditt. Det er over nå.
- Vær så snill! Trekk tilbake ønsket ditt. - Aldri!
Da beklager jeg så mye.
Sånn ja. Bare ønsk dere det. Det er deres nå.
Alt dere må gjøre er å si det ut høyt. Gjør et ønske. Hvilket som helst ønske.
Se meg inn i øynene, og alt dere har ventet på, det er alt deres.
Du er for sent ute.
Innvilget.
- Innvilget. - Hvorfor gjør du dette? Har du ikke nok?
Hvorfor ikke mer? Hvorfor ikke ønske seg mer?
- Men de vet ikke hva du tar fra dem. - Vi vil ha det vi vil ha. Akkurat som du gjorde.
Så gjør et ønske. Veldig bra.
Innvilget.
Det er for sent, Diana. De har allerede hørt meg. Allerede ønsket!
Og de som ikke har det ennå...
å, det vil de!
Innvilget.
Stakkars Diana.
Hvorfor være sånn en helt?
Du kunne ha beholdt din pilot, og kreftene dine, om du hadde slått deg sammen med meg.
Vil du revurdere det?
Jeg er en tilgivende mann!
Vil du ha ham tilbake? Bare si ordet. Du kan få alt!
Man må bare ønske å ha det!
Jeg har aldri ønsket noe mer enn det.
Men han er borte...
og det er sannheten.
Og alt har en pris. En jeg ikke er villig til å betale. Ikke nå lenger.
Denne verden var et vakkert sted akkurat sånn som den var...
og du kan ikke få alt.
Du kan kun ha sannheten.
Og sannheten er nok.
Sannheten er vakker.
Så se på denne verden...
og se hva ønsket ditt koster den.
Du må være helten.
Kun du kan redde dagen.
Gi avkall på ditt ønske om du vil redde denne verdenen.
Hvorfor ville jeg gjøre det... når det endelig er min tur?
Verden tilhører meg!
Du kan ikke stanse meg. Ingen kan det!
Jeg snakket ikke til deg.
Jeg snakket til alle andre.
For du er ikke den eneste som har lidd.
Som vil ha mer.
Som vil ha dem tilbake.
Som ikke vil være redd mer.
Eller alene.
Stopp! Kutt det signalet! Stopp!
Eller redd. Eller uten makt.
For du er ikke den eneste som forestilte seg en verden der alt var annerledes.
Bedre. Endelig.
En verden der... de var elsket,
og sett, og verdsatt. Endelig.
- Å, herregud. Hvem er han der? - Han snakker ikke engang Engelsk.
- Hva er det han spiser? - Se på skoene hans!
Snåling!
Men hva vil dette koste deg?
Ser du sannheten?
Pappa!
Flere raketter dukker opp hvert minutt. Vi har ikke noe annet valg.
Forbered oppskyting.
Russerne skyter opp. Vi har ordre om å gjengjelde. Ok, greit.
Alistair!
Nødvarsling. Dere har 4 minutter til å finne beskyttelse.
Alistair! Min sønn!
Hold dere rolige og bli innendørs.
- Alistair! - Pappa! Pappa! Hjelp meg, Pappa!
- Dette er ikke en test. - Pappa!
- 1 minutts advarsel.
Vent. Sønnen min! Jeg kan se min sønn!
Redd ham, Max.
- Jeg må redde sønnen min. - Pappa!
- Alistair. - Pappa!
- Min... Alistair.
Jeg gir avkall på ønsket mitt.
Vi har raketter som forsvinner, sir.
Ja, sir. De forsvinner fra skjermene våre.
Vi har akkurat hørt at våpenhvilen mellom Sovjetunionen og USA har avverget en global atomkrise.
- Jeg gir avkall på ønsket mitt. - Jeg gir avkall på ønsket mitt.
- Jeg tar tilbake ønsket mitt. - Jeg gir avkall på ønsket mitt..
Alistair!
Pappa!
- Pappa! - Alistair!
Alistair.
Å, Alistair, Alistair. Jeg er så lei for det, kjære.
Jeg er så glad jeg ønsket at du ville komme. Jeg visste det ville virke.
Nei.
Det er ikke derfor jeg er tilbake.
Nei.
Jeg har løyet for deg.
Jeg er ikke en grei fyr.
Faktisk, så er jeg en ganske så ødelagt, taper fyr.
Og jeg gjorde forferdelige feil.
Men du...
...du behøver aldri mer å ønske at jeg skal elske deg.
Jeg er her fordi jeg elsker deg.
Jeg bare... Jeg bare ønsker og ber om at,
en dag, vil jeg være istand til å gjøre deg stolt nok av meg, til at du kan tilgi meg.
Og elske meg. For jeg er ingenting å være stolt over, Alistair.
Jeg trenger ikke at du skal gjøre meg stolt. Jeg elsker deg allerede, pappa.
Du er min pappa.
- Unnskyld. - Unnskyld.
Det går bra. Det går bra.
Så vakkert.
Unnskyld. Jeg snakker med meg selv.
- Det er helt greit. - Det er bare det at...
Det er så vidunderlig. Det er så... mange ting.
Ja.
Jeg forstår hva du mener.
Jeg liker dine... Jeg liker klærne dine.
Liker du... Takk.
Du skjønner, vennene mine... de mobber meg for dem, men det fungerer, ikke sant?
- Du ser flott ut. - Takk. Du reddet akkurat dagen min.
Ha en fin Jul. Ser deg senere.
Så mange ting.
Så, så mange ting.
Se opp!
Å, herregud.
- Mor, kan du ta henne? - Jada.
Øh, unnskyld meg. Unnskyld meg. Vær så snill, du må la meg få takke deg, Frøken...
- Asteria. - Asteria. Jøss.
- Det er et vakkert navn. - Det kommer fra min kultur.
Jeg kan ikke få takket deg nok. Du reddet jo datteren min.
- Hvordan gjorde du det? - Det er bare snakk om å endre vekten.
Det må litt øvelse til. Men jeg har gjort dette ganske lenge..
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968