Tuolla metsän suojissa
On Risto Reipas leikkipuuhissa
On siellä lumotut ystävät
Nuo kaverukset hilpeät
On aasi Ihaa ystäväin
Samoin Kengu ja pikku-Ruu
On Kani, Nasu ja Pöllökin
Ja tietenkin Nalle Puh
Hauskaa joulua, Puh.
Nyt on todellakin joulu.
Tuo höppänä Nalle Puh
HINAJAA
Sinä taidat olla jo valmis joulunviettoon.
Ystäväni tuovat koristeet, ja pidämme kuusenkoristelujuhlat.
Annamme toisillemme lahjoja.
- Mikä tuo on, Puh? - Lahja ystävälleni Nasulle.
Kylläpä hän yllättyy.
- Nalle Puh. - Se on Nasu.
- Piilota hänen lahjansa. - Nalle Puh.
Hyvänen aika sentään. Voi veljet.
- Ketään ei taida olla kotona. - Puh, oletko sinä siellä?
Ehkä tämä on väärä talo.
Ehkä ei sittenkään.
Voi veljet.
Mitä täällä metelöidään?
- Puh ei taida olla kotona. - Sehän on hassua.
Nyt on sentään jouluaatto.
Voi voi, ehkä panen sen tänne. Eihän tämä käy.
Voi hyvänen aika sentään.
Avaa ovi, Puh. Nyt on jouluaatto, ja meillä on lahjoja.
Nalle Puh.
Piilota Nasun lahja.
Kappas vain, tätä en huomannutkaan lounaalla.
- Mitä tämä on? - Pelkäänpä, etten tiedä.
- Avataan ovi ja otetaan selvää. - Eihän se... Emmehän me..
Tuota... Eihän... Tuo oli erinomainen ajatus, Ruu.
Miksi en ole yhtään yllättynyt? Pannaanpa toimeksi.
Lahjat tulevat tänne ja koristeet tuonne.
- Ryhdytään hommiin. - Onpa kaunis kuusi.
Tuo kuusi on kauhean suuri.
Ethän riko sitä.
Parempi myöhään kuin ei milloinkaan. Hauskaa joulua!
- Hauskaa joulua! - Hauskaa joulua!
Hei, Puh! Tässä on joulukuusenkoristeita.
Minä toin latvatähden.
- Tämä on aivan ylivetojännää. - Niinpä.
- Me teimme hunajakakkuja. - Sanoitko hunajakakkuja?
- Näillä koristellaan kuusi. - Saisinko sellaisen...
...niin ripustan sen kuuseen?
Ethän sitten sotke tätä nauhaa, Ihaa.
- Se olisikin ikävää. - Katsokaapa tätä.
Täällä on laatikollinen kulkusia.
Tämä on todellista joulumeininkiä.
Nyt pompitaan!
Tiikeri, varo koristenauhaa.
Koko paikkahan on lunta tulvillaan!
On raikas talvisää Ei liinakkommekaan
Nyt enää talliin jää
Sen kohta valjastan Reen pienen etehen
No mutta, Puh.
Ja kohta kuusta koristaa kaikki ystävät
Kulkuset, kulkuset kilvan helkkäilee
- Talven valkohiutaleet - Älä improvisoi.
Maahan leijailee
Kulkuset, kulkuset kilvan helkkäilee
Ja kohta kuusta koristaa kaikki ystävät
- Äiti, tuleeko joulupukki kohta? - Totta kai, Ruu.
Hän on tulossa. Mehän kirjoitimme hänelle.
Kerran hän oli vähällä jättää tulematta.
Olin melkein unohtanut sen tarinan.
- Luulin, että joulupukki unohti. - Mitä tapahtui?
Kaikki alkoi eräänä tuulisena talviyönä.
Jouluun oli enää pari päivää -
- joten olimme tietenkin juhlatuulella.
Olisittepa nähneet sen lumisateen.
Tämä kaipaa vähän suolaa.
Hei kaverit, odottakaa Tiikeriä.
"Rakas joulupukki." Tänä vuonna olette olleet kilttejä.
Mitä toivotte lahjaksi?
Haluaisin lätkän, joka pitää ötökät pois porkkanoista.
"Kärpäslätkä Kanille."
Risto Reipas, voisiko pukki tuoda Kanille purkin hunajaa?
Jos Kanille vaikka tulee joku vieras.
- Ihaa. - Sateenvarjo suojaisi taloani.
Ei se mitään, jos en saa sitä.
Pyydä Ihaallekin purnukka hunajaa.
Haluaisin häntääni varten lumikengän.
- Mitä sinä sillä tekisit? - Minäpä näytän.
Nyt ymmärrän.
- Mitä sinä toivot, Nasu? - En oikein osaa päättää.
Minulle käy ihan kaikki.
Ehkä Nasukin haluaisi pari purnukkaa...
Hunajaako?
Mistä ihmeestä sinä arvasit?
Risto Reipas, olimme aivan unohtaa.
Mitä sinä toivot?
Minä haluaisin kelkan -
- johon minä ja pari ystävääni mahdumme.
Siinä olikin kaikki.
Seuraava pysäkki onkin sitten Korvatunturi.
- Hurraa! - Kirje lähti matkaan.
Toivottavasti en myöhästynyt.
Hei, Nasu. Mitä pidät joulukuusestani?
Se on todella hieno, mutta...
Se näyttää siltä kuin olisin unohtanut jotain.
Ihan totta, Puh.
Niinpä tietenkin. Kuusen alla pitää olla lahja.
Siksihän minä tulin. Et pyytänyt itsellesi lahjaa.
- Voi itku. - Mitä nyt tehdään, Puh?
Sieppaamme kirjeen ilmasta, ennen kuin joulupukki saa sen.
- Olemmeko me valmiina, Nasu? - Melkein.
Oletko varma, että pallo jaksaa kantaa meidät molemmat?
Kiitos, Puh.
Katso. Joulupukin kirje on tuossa.
Eipä ole kummoinen joulusukka, mutta ei ole kummoinen talokaan.
Terve, Ihaa!
Sateenvarjo olisi tarpeen.
- Toivottavasti pukki tuo sen. - Kirjoitimme täydestä sydämestä.
Nyt hän varmaan lukee kirjettä kyyneleet silmissä.
Hän varmasti oikein nyyhkyttää.
Hän itkee kuin vesiputous.
- Tiikeri, onko sinulla kynää? - Kynää, kynää, kynää.
Ei ole, mutta Kanilla varmaan on.
Kas noin.
Hienoa. He laulavat joululauluja.
Hyökätkää!
Jättäkää porkkanat rauhaan!
Menkää ulos täältä!
Tästä saatte! Ja tästä!
Täältä pesee!
Ulos täältä!
- Turha yrittääkään. - Anteeksi.
- Lainaisitko kynää? - Tekö siinä olettekin?
Varo, ettei joulupukki näe tuota karahkaa.
Auttakaa minua koristelemaan se.
Muuten pukki ei ehkä tuo kärpäslätkää.
Hän ei tuo Puhinkaan lahjaa, jos et lainaa kynää.
Kynää ja kynää. Eihän Puh edes pyytänyt mitään.
- Et pyytänyt pukilta lahjaa. - Tiedän.
- Se kirje pitää saada takaisin. - Tässä se on.
Mitä sinä odotat? Pyydä Puhille lahja.
Hän ei voi, koska kynä on sinulla.
- Aivan. Ole hyvä. - Mietitäänpä.
Minä taisin toivoa...
Ei, haluaisinkin... Ehkä sittenkin...
- Pyydä purnukka hunajaa. - Kiitos, Kani.
- "Yksi purnukka hunajaa." - Ole hyvä, Puh.
Puh on ollut kiltti, joten pyydä kaksi purnukkaa.
- "Kaksi purnukkaa..." - Oletpa sinä antelias.
- Pyydänkö minä jotain puolestasi? - Oletpa sinä ystävällinen.
- Kaksi kärpäslätkää Kanille. - "Kaksi kärpäslätkää..."
Kiitos, mutta minulla on kaikkea.
Yhden asian minä kyllä haluaisin.
Myrkkysumutin tekisi lopun ötököistä.
Olen toivonut sitä kauan, mutta en ole kehdannut pyytää.
Pyydän sitä sinun puolestasi.
Voisiko Kani saada yhden tuollaisen vekottimen?
Saanko minäkin pyytää jotain jollekulle?
Ihaa toivoi sateenvarjoa, vaikka tarvitsisi uuden talon.
Pyydä kaksi taloa. Pyydä samantien koko huoneisto.
- Kiitos. - Pyydä Tiikerille neljä lumikenkää.
Hän pomppaa kuusi kertaa korkeammalle.
Tuo on hyvä jakolasku.
Pyydä kenkiin jouset, niin Tiikeri pomppaa melkein kuuhun.
- Pyydä Puhille 10 purkkia hunajaa. - Pyydä 11.
- Joulu on antamisen aikaa. - Tästä tulee kaikkien aikojen joulu.
Hyvänen aika. Paljonko kello on?
Kello on puolivälissä jouluaattoa.
- Jouluaatto. - Herttinen sentään. Nopeasti nyt.
Toimittakaa tuo pukille pikapikaa.
Ettekö te tule mukaan?
Saamme niin paljon lahjoja, että tarvitsemme isomman kuusen.
- Tuuleeko nyt oikeaan suuntaan? - En ole varma.
Tuulikaan ei taida olla ihan varma.
Kirje osaa varmasti itse perille.
Myyrä ei pidä tästä.
Jos antaisimme hänen nukkua joulun yli, hän suuttuisi.
Mylvivät mistelit sentään. Eikö täällä saa nukkua rauhassa?
- Tarvitsemme sinun apuasi. - Meillä on sinulle töitä.
- Tulkaa keväällä uudestaan. - Se tulisi joulupukille.
Joulupukilleko?
Joulupukin olisi parasta pitää tästä.
Minne tämä viedään? Minne tämä viedään?
- Tuo se tänne vasemmalle. - Oikealle!
Tuo se oikealle. Tuonne.
- Jatka vain. - Ei, vaan tule tänne.
- Onko tuo muka paras paikka? - Hyvä on. Jätä se siihen.
Nyt on hyvä.
Nähdään aamulla, Nasu. Huomenna on jouluaamu.
Katso, Puh.
Pukki ilahtuu varmasti.
Tästä tulee kaikkien aikojen hienoin joulu.
Voi itku.
- Joulupukin kirje. - Se varmaan seurasi minua.
Kun menin kotiin, kirje oli siellä.
Jouluhan on jo huomenna.
En edes tiennyt, mitä toivoisin, ja nyt en saa sitä.
Olen pahoillani. Se olisi varmasti ollut jotain hienoa.
- Entä Tiikerin ja Kanin lahjat? - Entä Risto Reippaan kelkka?
Me järjestämme kaikille hyvän joulun -
- tai minä en ole Nalle Puh.
Ja minähän olen.
Silloin pitää nukkua, kun joulupukki tulee.
Kukahan siellä voi olla näin myöhään?
- Ihan kuin en tietäisi. - Hoh hoh hoo.
Siellä on joulupukki.
Pukki siellä kolkuttaa, vaikka luulin häntä pitemmäksi.
Täällä ulkona kylmässä on kauhean kylmä. Saanko tulla sisään?
Totta kai. Hetkinen nyt.
Eikö pukin pitäisi tulla savupiipusta?
Voi itku.
Pukki tulee savupiipusta. Pukki tulee savupiipusta.
- Ole hyvä. - Tiikerit pitävät lahjoista.
Kiitos, joulupukki.
Joulupukki?
Tarvitsetko apua?
Autan pukkia mielelläni.
- Yksi, kaksi ja tulta. - Hauskaa joulua!
Tervetuloa uudestaan.
Voi veljet. Sain superhyvän pomputtimen.
Voin pomppia lumessa. Tällaista olen aina toivonut.
En minä tällaista toivonut.
Olkaa kuin kotonanne.
Se, mikä on minun, on myös teidän. Ainakin tänään.
Kunnes joulupukki tuo minun lahjani. Jestas.
Nyt hän tulee.
Joulupukki. Miksi hän ei tule savupiipusta?
Ole hyvä.
Kuvittelin hänet pitemmäksi.
Matkaan, Petteri Punakuono ja kaikki muut nenäkaverit.
Ötökät, hetkenne on koittanut.
Apua!
Terve, Kani. Onko joulupukkia näkynyt?
Onpa hyvinkin. Katso, mitä sain lahjaksi.
Tiedän, miltä sinusta tuntuu.
Tuolla taitaa olla aasi hädässä.
Joulupukki on tainnut jo käydä täällä.
- Sinun piti saada uusi talo. - Niin sainkin.
Tämä on kannettava koti.
Pukki ei saa jakaa enää muita lahjoja.
Ajattele, Nasu. Annamme vain tämän kelkan Risto Reippaalle -
- niin kaikki lahjat on...lahjoitettu.
Tuolla hän on.
- Joulupukki! - Oletko edes joulupukki?
- Kuvittelin hänet pitemmäksi. - Totta kai olen joulupukki.
- Minulla on tämä hattukin. - Niinpä onkin.
Minulla on saappaat.
Minulla on rekikin, joten minun täytyy olla joulupukki.
Tuossa on perää.
Poro on kyllä melkoinen rääpäle.
Jos kerran olet joulupukki, niin lennäpä vähän porosi kanssa.
Minä... Tuota... Me...
Olkoon. Matkaan, Sinikuono ja Punanenä. Antaa mennä.
Voi itku.
Eihän tuo ole joulupukki. Tuohan on Nalle Puh.
Minne tuuli puhalsi, kun yrititte lähettää kirjeen?
Se puhalsi E:tä kohti eli joulupukkia päin.
E tarkoittaa etelää. Joulupukki asuu pohjoisessa.
Ehkä tuuli on liian heikko noin paksulle kirjeelle.
Hupsista. Tuuli pääsi loppumaan.
- Miten saamme kirjeen pukille? - Jonkun pitää viedä se.
Ketä meistä sinä mahdoit ajatella?
- Minua. - Sinuako?
Pukki asuu kaukana. Entä jos et ehdi jouluksi kotiin?
Vielä pahempaa olisi, ellei joulua tulisikaan.
- Haluan tuoda teille joulun. - Voi, Puh.
Tässä vasta on kunnon kaveri ja mahtava mesikämmen.
Kehu samalla meikäläistä sille punanutulle.
- Näkemiin, Puh. - Näkemiin, kaikki.
Hauskaa joulua.
Tule takaisin. Minun pitää viedä sinut joulupukille.
Tämä joulu todellakin jää historiaan.
Vietämme sitä ilman Puhia.
Mieti kaikkia niitä hienoja lahjoja.
Älä sure, Nasu.
Mekin olemme iloisia. Missä joulumielesi on?
Joulu ei ole mitään ilman parasta ystävää.
En tiedä, mitä lahjaa toivoin, mutta vaihtaisin sen heti Puhiin.
Tiedätkö, niin minäkin tekisin.
- Niin minäkin. - Kunpa Puh tulisi takaisin.
Huhuu, huhuu!
- Nalle Puh! - Sinä tulit takaisin.
Hurraa. Tämäpä on hienoa.
En saanut vietyä kirjettä joulupukille.
Ette saa joululahjoja.
Kun meillä on sinut, emme tarvitse lahjoja.
Jos tuo on taas joku tekopukki, annan sille köniin.
Hauskaa joulua!
Katsokaa, mitä joulupukki toi teille.
- Ole hyvä. - Sain kärpäslätkän.
Tällaista olen aina halunnut. Odottakaahan, ötökät.
Nyt voin pomppia lumessa. Katsokaa, pompin ilman käsiä.
Se toimii, vaikken olisi uskonut.
Olen oikeastaan aika iloinen.
Hyvänen aika. En tiedä, mikä tämä on, mutta tämä on hieno.
- Etkö avaa lahjaasi, Puh? - En muistanut toivoa lahjaa.
Sitten hain kirjeen takaisin, enkä vienyt sitä joulupukille.
Risto Reipas, minä en ansaitse tätä lahjaa.
- En ansaitse mitään. - Joulupukki toi tämän sinulle.
Sehän oli ystävällistä.
Ystävien kanssa oleminen on parempaa kuin lahjat.
- Tämä kyllä käy hyvin. - Mihin?
Tämä käy näin jouluna aivan täydellisesti tähän.
Niin käyt sinäkin, Puh.
Tarina siis päättyi onnellisesti.
- Olipa hieno tarina. - Rakastan onnellisia loppuja.
Juuri tämä on joulussa parasta.
Muistot ovat parhaita lahjojamme.
Anteeksi, mutta puhuiko joku lahjoista?
Minäpä autan. Olen joulu-Puhin pikku apuri.
Tässä on sinulle, tässä sinulle ja tässä sinulle.
Kappas. Tämä onkin minulle.
Nasu, ei sinun olisi tarvinnut.
Tämä on kerta kaikkiaan ihana.
Hauskaa jouluaattoa kaikille!
Kuten yleensäkin, jouluaaton jälkeen tuli joulupäivä.
Kaikki lähtivät leikkimään lahjoillaan -
- ja juhlivat yhdessä joulua.
- Kiitos kelkasta, Tiikeri. - Ole hyvä, Ruu.
Tämä on hauskaa!
Tämä on ihanaa. Lunta!
Lunta tippuu aivan hiljalleen pienen karhun varpaille
Ehkäpä sitä on myös nenällä
Hiutaleet sulaa aivan hiljalleen
Tippuu lunta tuolta taivaasta
Lunta tippuu aivan hiljalleen pienen karhun varpaille
Ehkäpä sitä on myös nenällä
Mahtavaa!
Jos haluatte lämmitellä, niin tuolla on mukava nuotio.
Ihaa, vie kuorma nuotiolle, niin minä kerään lisää puita.
- Älä sitten viivyttele. - Tämä se vasta on hauskaa.
- Miten menee, Ihaa? - Tiikeri tulee kulkustensa kanssa.
Huh. Tiikeri on aivan sekopäinen noiden kulkusten kanssa.
Keneltä me piileskelemme, Kani?
- Miksi minä? - Et kai ole hukannut joulumieltäsi?
- En, minä vain... - Tiedän, mikä auttaa.
Kilisevät kulkuset!
Kulkuset, kulkuset ilo ihana
Kulkuset, kulkuset joulukuusessa
Kulkuset, kulkuset laula mukana
Kulkuset, kulkuset eikö naurata?
Tiikeri, anna ne kulkuset tänne.
Nyt kun sain nämä kulkuset, mieleni piristyi kummasti.
Noin sitä pitää, Kani. Pidä hauskaa ja muista kilistellä.
Älä huoli, muistan varmasti. Aivan varmasti.
Miten osasitkin antaa näin hienot hunajapurnukat?
Tämä on hieno lahja. Kiitos, rakas ystävä.
Ole hyvä vain, Puh.
Mitä sinä pidit minun lahjastani?
Tänä jouluna sinä et ole antanut minulle lahjaa.
Ole hyvä vain. Enkö antanut?
- Miten se on mahdollista? - Ehkä sinä unohdit.
Miten voisin unohtaa niin tärkeän asian kuin...
...joululahja?!
- Odota siinä, Nasu. - Hyvä on, mutta täällä on aika...
Puh etsi Nasun lahjaa joka paikasta.
Hän etsi ja etsi ja etsi vielä kerran.
Kun hän ei etsinyt, hän haki lahjaa joka paikasta.
Voi, Puh-raukkaa.
Vaikka hän etsi kuinka, lahja oli jossain muualla.
Puh etsi koko joulupäivän ja aina uuteen vuoteen saakka.
Lopulta hän unohti, mitä oli alun perin etsimässä.
- Nalle Puh! - Risto Reipas.
- Puh! - Risto Reipas!
Nalle Puh!
Risto Reipas!
Risto Reipas.
- Hyvänen aika. - Hyvää uutta vuotta!
- Onko nyt jo uusivuosi? - Nyt on uudenvuoden aatto.
- Tänään meillä on juhlat. - Juhlatko?
- Teemme uudenvuoden lupauksia. - Lurpsauksiako?
- Voi itku. - Teemme lupauksia, Puh.
Lupaat ryhtyä tekemään jotain tai lopettaa jonkin tekemisen.
Lupaat olla entistä parempi nalle.
Teemme lupauksia ja syömme kai jotain makeaa.
Se kuulostaa hyvältä. Missä ne juhlat pidetään?
- Missä vain ystävät kokoontuvat. - Tiedänkin hyvän paikan.
Mennään Kanin luo. Hän on hyvä ystävä.
Hänellä on aina hunajaa, jonka hän mielellään jakaa kanssani.
Olisi kohteliasta kysyä ensin.
Käyn Kanin luona, ennen kuin kutsun muut Kanin luo.
Hyvää uutta vuotta, Puh. Nähdään juhlissa.
Uusivuosi, Puh Vuusi puosi, nuh
Olkoon vuosi makea niin kuin hunaja
Uusivuosi on juhla verraton
Kaikki onnea toivottaa
Siinä vasta on onnellinen pikku porkkana.
En tiennytkään, että porkkanoita voi kasvattaa sisällä.
Vain kaniinit tietävät sen.
Tuon aina kesän viimeisen porkkanan sisään.
Ruokin sekä kastelen sitä ja luen sille -
- aivan kuten tässä käsikirjassa neuvotaan.
Keväällä tuo porkkana on viljelysteni alku.
- Hei, pikku kaveri. - Juuri noin.
Juttele sille, niin minä haen sen ruuan.
Porkkanat pitävät siitä, että niille jutellaan.
Mitähän tuo on?
Voi kauhistus, mitä ihmettä me nyt teemme?
- Päivää, päivää. - Päivää.
Vatsani pyytää aina hunajaa -
- mutta ensimmäistä kertaa hunaja vastaa.
Porkkanani on kadonnut!
Puh, mitä sinä siellä teet?
Hunajasi kutsui minut sisään, enkä halunnut olla epäkohtelias.
Masuni oli samaa mieltä.
Etkö sinä muuta ajattele kuin vatsaasi? Mitä?
- Yritän muistella. - Missä porkkana ja Nasu ovat?
- Terveydeksi. - Kiitos.
Nasu, mitä sinä siellä teet?
Me säikähdimme, enkä tiennyt, mitä tehdä.
Ajattelin, että täällä voisi rauhassa olla epävarma.
- Pelkäätkö sinä kaikkea, Nasu? - Se kai vähän riippuu siitä...
- ...miten pelottava asia on. - Mitä nyt?
Kuka siellä on?
Terve! Haluatko kuulla hyvän uutisen?
Lumi ei estä tiikereitä pomppimasta.
Nouse pois minun päältäni, Tiikeri.
- Ihaa. - Kiitos, että huomasit.
Teitkö sinä siellä muuta kuin olit alakuloinen?
Enpä juurikaan, kuten tavallista.
Tule katsomaan, mitä muuta tiikerit osaavat.
Tiikerit heittävät lumpparin ja ottavat sen kiinni.
Ensin otetaan oikea asento, sitten heitetään.
Sitten tulee paras osa. Lumipallo otetaan kiinni.
- Hupsista. - Porkkanani!
Onneksi olet kunnossa.
Tiikeri, välillä sinä olet aivan liian pomppivainen.
Kiitos, Kani. Tuo merkitsee minulle hyvin paljon.
Hyvää uutta vuotta, Tiikeri.
- Tervetuloa juhliin. - Juhliinko?
Kiitos kutsusta. Minäpä autan.
- Tiikerit pitävät juhlista. - Mistä juhlista?
Pidämme juhlat sinun talossasi. Kyllähän minä kerroin.
- Mitä? - Enkö kertonutkaan?
Autan sinua koristelemaan talon.
Varo, Nasu!
Tiikeri!
Voi itku.
- Nasu, pelasta porkkana. - Pitihän tämä arvata.
Juhlat alkavat aina ilman minua.
Älä nyt. Vastahan tässä päästiin vauhtiin.
Selvän teki. Nyt riitti.
Menkää ulos. Kaikki ulos täältä!
Ulos täältä!
Porkkanani ei kestä uuttavuotta teidän kanssanne.
Enkä kestä minäkään.
Me molemmat lähdemme täältä.
Lähteekö hän?
- Aiotko sinä lähteä? - Minne sinä menet?
Menen jonnekin, jossa ei ole hunajaa mässyttäviä nalleja -
- pelokkaita possuja, alakuloisia aaseja -
- eikä alati pomppivia tiikereitä.
Millainen paikka se muka olisi?
Se on mukava paikka.
Kani lähtee. Mitä me teemme ilman häntä?
Voisimme pitää juhlat sinun luonasi. Onhan siellä ahdasta -
- mutta koska...
...meitä on yksi vähemmän...
Hyvänen aika. Miten saisimme Kanin jäämään tänne?
Yritä nyt miettiä.
Kani ei pidä meistä tällaisina.
Ehkä hän pitäisi meistä toisenlaisina.
- Pitäisikö meidän muuttua? - Emme olisi ihania itsejämme.
- Emmekö enää hersyisi iloa? - Jestas.
Me kaikki voisimme muuttua.
Tehdään uudenvuoden lupaus.
- Mikä lippous? - Uudenvuoden lupaus.
Risto Reipas kertoi siitä. Se on lupaus -
- jonka tekee itselleen, kun päättää muuttua.
Pitääkö meidän muuttua?
Jos se saa Kanin jäämään tänne -
- minä olen valmis muuttumaan.
- Niin minäkin. - Samoin minä.
Tuskinpa siitä mitään apua on, mutta minä muutun myös.
Minä lupaan, että en enää ikinä syö hunajaa.
- Kuka tuon sanoi? - Et tiedä, mitä puhut.
Jos sinä pystyt siihen, pystyn minäkin.
Minä lupaan, että en enää pelkää.
Nasu, oletko sinä sekaisin?
Asiat eivät ainakaan voi tästä huonontua.
Lupaan olla niin iloinen, että ette enää tunnista minua.
Enkä tunnista minäkään.
Tiikerit tukevat kavereitaan.
Siispä minä lupaan mitä juhlallisimmin...
...että en enää pompi pomppuakaan.
Annan siitä sanani. Pomppimiset on nyt pompittu.
- Loikkiminen loppuu nyt. - Tiikeri.
- En enää ikinä, koskaan... - Tiikeri.
Mitä? Ai niin. Tästä tuleekin vaikeaa.
Älkää huoliko. Tiikerit pitävät aina lippouksensa.
Lippous. Niin kuin lipoa.
Hunajaa.
Puh yritti ystävineen olla Kanille mieliksi.
He joutuivat melkoiseen liemeen.
Liemeenkö? Niin kuin hunajaanko?
Puh ei saa syödä hunajaa, Nasu ei saa pelätä.
Tiikeri ei voi pomppia, eikä Ihaa olla alakuloinen.
- Kysymys kuuluukin... - Mitä nyt tehdään?
Nostakaa purjeet!
Tiikeri, oletko sinä kunnossa?
Totta kai. Näin pystyn olemaan pomppimatta.
Katso vaikka.
Hyvä. Pelkäsin, että sinuun sattui.
Nyt minä tein sen taas. Sanoin, että pelkään.
Sinähän et koskaan pelkää.
Kun pomppii, ei ehdi miettiä sellaisia.
Jos alan pomppia, eikö minua enää pelota?
Minun kohdallani se pitää paikkansa.
Tai siis piti silloin, kun vielä pompin.
Katso, Tiikeri. Minä pompin.
Nyt en pelkää enää mitään. Kiitos, Tiikeri, kiitos.
Pomppiminen taitaa pitää pelon loitolla.
Katsokaa nyt tuota pikku kaveria. Hän...
Sehän tarkoittaa, että jos ei pompi -
- tyypistä tulee vähän aranpuoleinen.
Hän muuttuu ehkä vähän pelokkaaksikin.
Ehkä ihan hieman vain.
Hänhän voi jopa joutua...
...aivan kauhun partaalle.
Voi hyvänen aika sentään.
Mikä tuo oli?
Se sai minut kiinni!
Minä en syö hunajaa
En sellaista ollenkaan ajatellakaan saa
En syö hunajaa. Minä vain varmistan -
- että hunaja on turvassa täällä.
Hei, Puh. Mitä ihmettä sinä etsit?
En ainakaan etsinyt...
HINAJAA
- ...hunajaa. - Sehän on hyvä.
Minä nimittäin löysin juuri viimeisen hunajapurnukan.
Siitä onkin minulle suurta iloa.
En voisi olla iloisempi puolestasi -
- edes jos voisin olla iloisempi puolestasi.
En saa hunajaa.
Minulla ei ole toivoakaan hunajasta.
Minulla ei ole toivoakaan toivosta saada hunajaa.
Kuule, Puh. Minulla on hassu tunne.
Mikä kumma se voisi olla?
Mistäpä minä sen tietäisin?
Yritä nyt miettiä.
Tämä hassu tunne taitaa johtua hunajasta.
Ehkä se saa masun mörinänkin loppumaan.
Olen iloinen siitä. Tai ainakin luulen niin.
En oikein tiedä, miltä ilo tuntuu.
Sinä sen sanoit, Puh. Minä taidan olla iloinen.
Katso vaikka.
Hunajaa en minä saa
Ei pörisevä pärisevä mehiläismamma
Hunajaansa mulle anna
Tai anna kättä käteen panna
Ei hunajaa
"Rauhanlehto tarjoaa hiljaista ja harmonista" -
- "sekä rauhallista elämää."
Siellä on varmasti ihanaa.
Saamme varmaan paljon uusia ja hiljaisia ystäviä.
Kas noin. Nyt olemme valmiina lähtöön.
Mitä nyt taas?
- Hei. - Ihaa.
Mahtaisiko sinulla olla pikkiriikkistä maistuvaista purnukkaa -
- jossa on jotakin makeaa sisällä?
Tuota... Ethän sinä... Mitä...
Hyvänen aika, auttakaa. Pelasta minut, Kani.
Se jahtaa minua. Se on jahdannut minua tänne ja tuonne.
Sitten se ajoi minut taas tänne. Sieltä se tulee.
Hei, Kani. Tarkoitan, että terve!
Nasu, mitä ihmettä sinä teet?
Teen sitä, minkä osaan parhaiten eli pompin.
Miksi te kaikki olette aivan omituisia?
- Puh. - Kiitos, että huomasit.
Kani, sinulla alkaa olla hunaja vähissä.
- En pidä tästä yhtään. - Tiedän, miltä se tuntuu.
Täältä se ei varmaan löydä minua.
Maistuisiko odotellessa jokin makea?
Lopettakaa nyt.
Kuunnelkaa.
Seis!
En tiedä, mitä tämä on, mutta tämä on karmeaa.
Nyt minä ainakin lähden. Hyvästi.
Hyvänen aika. Mikä nyt on vialla?
- Yritimme olla erilaisia. - Eipä siitä paljon hyötyä ollut.
Kuten näet, ikinä ei saa olla rauhassa.
Tästä lähtien meidän elämämme on rauhallista ja tyyntä.
Läheltä piti.
- Meidän pitää löytää Kani. - Ehkä löydämmekin.
- Luultavasti emme. - Näytetään, miten muutuimme.
Minulla on jo ikävä häntä.
Apua, Nasu ja Puh! Minä olen täällä ylhäällä.
- Sehän on Kani. - Apua!
Hyvänen aika sentään. Minä pompin ja silti pelottaa.
Apua, minut on mehiläisnapattu!
Uudenvuoden lurppaukset sikseen. Tiikerin on aika toimia.
Ei hätää. Minä pelastan sinut.
Tulen kohta takaisin.
Pitelehän tuota, Nasu.
Mitä sinä teit porkkanalleni?
Siinähän sinä olet. Olet aivan kunnossa.
Kani on palannut, ja kaikki on hienosti.
Kaikki on vallan hienosti.
Voi ei, rikoin juuri uudenvuoden lupaukseni.
Minä pompin omani ihan palasiksi.
Hyvänen aika. Pelkäsin kauheasti Kanin puolesta.
En pitänyt lupaustani.
Minä olin niin tolaltani, että unohdin olla onnellinen.
Se kai tarkoittaa... Hyvästi, Kani.
- Mistä te oikein puhutte? - Uudenvuoden lupauksista.
Yritimme muuttua sinun takiasi.
Hei. Hyvää uutta vuotta!
- Oletteko valmiina juhlimaan? - Valmiina ollaan.
- Tämä on kauhea uusivuosi. - Miten niin?
Uusi vuosi tulee, mutta vanha ystävä lähtee.
- Hän on rakas ystävä. - Hän oli ennen ystävämme.
Hän on jäniksistä jänismäisin.
- Kani. - Lähteekö Kani?
- Eikö ole kauheaa? - Enhän minä lähde.
Miksi jättäisin uskolliset ystävät -
- jotka muuttuvat vain minun mielikseni?
Emme me muuttuneet. Me kyllä yritimme.
Pysyimme kuitenkin aivan samanlaisina.
Luojan kiitos. Millainen karhu sinä olisit, jos et pitäisi hunajasta?
Olisin nälkäinen.
Tiikeri, joka ei pompi, ei ole mikään tiikeri.
Sanotko tuon vain, että tulisin paremmalle tuulelle?
- Mitä? - Voi sinua, Ihaa.
Tämä paita kutitti jopa minuakin.
- Pikku-Nasu. - Pelkäsin, etten enää saa pelätä.
Saat piiloutua sänkyni alle aina, kun haluat.
Tuo Kani se vain antaa antamistaan.
Älkää muuttuko. Pidän teistä juuri tuollaisina.
Minun tässä pitäisi muuttua.
Jos sinä et olisi sinä -
- mekään emme olisi tällaisia.
Juuri niin, Puh. Se on ystävien tehtävä.
He auttavat sinua olemaan sellainen kuin olet.
Mennään. Nyt on aika juhlia uuttavuotta.
Mennään meille.
Viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi.
Hyvää uutta vuotta!
Olkaa hiljaa. Risto Reippaalla on asiaa.
- Haluan kohottaa maljan. - Minä rakastan marjaa.
Hunajan kanssa ne ovat ihania.
Juodaan uudelle vuodelle ja hyville ystäville.
Toivotetaan uusi vuosi tervetulleeksi.
- Hyvää uutta vuotta. - Ensi vuonna uusiksi.
Nämä taitavat olla sinun.
- Olen pahoillani. - Ei se mitään.
Annetaan menneiden olla. Me olemme aina kavereita.
- Onko näin? - Aivan varmasti.
Kulkuset tuovat ystävät yhteen.
Se on aivan totta, ja tähän sopiikin loistavasti...
...kulkusten kilinä.
Voi sinua, Kani.
Kulkuset, kulkuset uuttavuotta toivottaa
On hyvä olla tässä näin
Ihan lähekkäin Anna mennä Kani.
Kulkuset, kulkuset Ystävyyttä helkkäilee
Meiltä ystävyyden lahjan saat
Kun aikaas meille jaat
- Tässä vasta on hienoja ystävyksiä. - Niin todella on.
Kuka olisi arvannut, että he laulavat yhdessä noin hyvin?
Musiikki on ihana lahja.
- Nasu. - Mitä nyt, Puh?
Nyt muistan sinun lahjasi. Tulen aivan kohta takaisin.
Tässä se on.
Tämä on sinulle.
Hunajaa. Kiitos, Puh, mutta ei sinun olisi tarvinnut.
Hyvää joulua parhaalle ystävälleni Nasulle.
Sitten on vielä tämä: Olkoon päiväs kirkkaat valkeat
Ja täynnä onnea
Näin uuttavuotta toivotan
Ja myös paljon hunajaa
Kiitos, Puh. Tuo oli todella kaunista.
Paras lahjani on sinun ystävyytesi.
- Oijoi. - Voi, kuinka suloista.
Onhan tuo vähän imelää.
Tuo olisi kaivannut vähän kulkusia.
Tää ystävyys ei raukene
Vaan kestää ainiaan
On suuri silloin riemumme
Kun jälleen kohdataan
Tiet kauas voivat loitota
Jää muistot sydämiin
Siis vielä kiitos kaikesta
Ja terve, näkemiin
Tuolla metsän suojissa
Ystävykset kokoontuu
Juo hunajainen maljasi
Jää muistot sydämiin
Puhuiko joku hunajasta?
Tiet kauas voivat loitota
Jää muistot sydämiin
Juo hunajainen maljasi
Jää muistot sydämiin
Suomennos: Kirsi Kemppainen