U ranim godinama 18.veka živeo je pirat Edvard Tič, znan kao Crnobradi.
Od Španskih voda do Karoline, ispisao je
krvavu priču uništavanja, u skladu sa njegovom zlobom i terorom.
Crnobradi je ubijen u morskoj bici kraj Amerike.
Zavladala je opšta radost kada se saznalo da je najzad dolijao...
A da li je?
**DUH CRNOBRADOG**
Možete li sami, molim vas? Moram da zatvorim.
Znate li kako da dođem do hotela Crnobradog u Godolpfinu?
I ja idem tamo, pokazaću vam put ako me povezete.
Važi. -Hvala.
Odsešćete u hotelu? -Aha.
Tamo uglavnom žive stare dame.
Trgovac koji dolazi ovde voli da odseda u Veselom Rodžeru u gradu.
Tamo ima više šansi da nađe neku.
Pa, ja nisam prodavac. Ja sam novi trener na koledžu Godolfin.
Trener, drago mi je! Ja sam Gudžer Larkin.
Ja sam u vašoj ekipi. Ja sam kapiten.
Vidi, vidi. Svet je mali, zar ne?
Da vidimo, kapiten, a. Verovatno si sprinter, je l'?
Nikako, Gdine. Spor sam kao puž.
Možete li mi pomoći, treneru? -Oh, svakako.
Kaži, šta te muči, Larkine? -Ja sam bacač kugle.
Bacač kugle? Pa, takvi su obično najjači momci u timu.
Tako je, Gdine.
Ovo je hotel, treneru. Ovo je Hotel Crnobradog.
Da li ga je stvarno sagradio matori gusar? -Naravno.
Ubijen je u boju baš tamo u luci.
Verovatno ću morati da proučim lokalnu istoriju.
Čekajte samo da upoznate starice koje vode hotel.
Sve su naslednice posade Crnobradog i ponosne su na to.
"Vašar Pirata večeras. Spasite hotel Crnobradog."
Šta to znači? -Neki pokušavaju da sruše hotel...
ali starice pružaju jak otpor.
Jesi li siguran da nisu već počeli da ga ruše?
Pa, raklo bi se da je sazidan uglavnom od otpadaka i raznih delova.
Drvena građa sa brodova potopljenih u luci.
Možete se parkirati tamo. -Dobro.
Šta je sad ovo?
Hej, druškane, ja...
To je Svileni Sejmur. On vodi kockanje ovde.
Ne bih se zezao s njim. -Šta će on na vašaru starica?
On je taj što je otkupio njihovu hipoteku od banke.
Ako ga starice ne isplate, leteće odavde.
Taj Sejmur dobija sve što hoće, a? -Tako nekako.
Gđice Džefri, jeste li videli Gđicu Stoukroft?
Ovaj gospodin ima rezervaciju.
Ona je tamo u šatoru. Proriče sudbinu.
Dekane Viton. -Šta je?
Gdine, u-upoznajte našeg novog trenera.
Stiv Voker, Gdine. Upravo sam stigao. Verujem da treba da se javim ujutru.
Uh, dobrodošli u Godolfin, G.Voker. -Hvala najlepše.
Ne bih da zvučim negativno, ali moram da budem otvoren.
Nisam bio oduševljen da zamenim trenera kada nas je tako iznenada napustio.
Oh? -Već godinama atletičari nisu mnogo...
doprineli slavi Koledža Godolfin.
Pa, nije izgledalo da bi trebalo nastaviti s tim, znate?
Pa, žao mi je što to čujem... -Kako god bilo, takmičimo se...
u Brokstonu poslednjih 63 godina...
pa su diplomirani insistirali na još jednom pokušaju.
Pa, naravno, nije ostalo mnogo do početka trka...
ali nadam se da mogu povratiti poverenje u momke.
Gdine Voker, nikada ga nisam ni imao.
Pre nego što mi toplina dekanovog dočeka udari u glavu...
mislim da ću potražiti Gđicu Stoukroft i uzeti sebi sobu.
Putujem od jutros u 5:00.
U redu treneru. Videćemo se sutra. -Gudžer...
ovaj, šta se desilo prethodnom treneru?
Ne znam. Ponašao se veoma čudno.
Pričao je sam sa sobom, potpuno je otkačio.
I jednog dana, samo je nestao. Samo... i nije ga više bilo.
Laku noć, Gudžer. -Laku noć, treneru.
Oh, Gdine Voker, ovo je gdin Parvis...
naš fudbalski trener, koga sigurno poznajete po reputaciji.
Naravno da znam. A ko ne zna?
Veoma smo srećni što imamo usluge Gdina Parvisa.
On stvara pobedničke fudbalske timove...
što izaziva velikodušnost i zadovoljstvo ponosnih diplomaca.
Gdin Voker je novi trener onoga što zovemo trkački tim.
Trkački tim.
Oh, Vokere, nećeš izdržati ni tri nedelje. Veruj mi na reč.
Pa, ako vam ne smeta, Gdine Parvis, voleo bih da to sam otkrijem.
Mali savet, prijatelju.
Na... Godolfinu, glavna igra je fudbal.
To je ono što me čini glavnim ovde, pa... -Fudbal...
Ne zanosi se mnogo.
Ne pada mi na pamet. -Ma, hajdete Gdine Parvis.
Siguran sam da će se G.Voker snaći ovde vrlo brzo.
Trkački tim!
Gđice Stoukraft? -Sedi dole Išmael.
Ne, zovem se Stiv Voker, Gđice Stoukroft.
Mislim da mi je obezbeđena soba ovde.
Znate, smeštaj? -Mi smeštamo žive.
Ali ko će brinuti o mrtvima?
Dajte mi ruku Išmael.
A, ne, ne, ne. Neću da mi čitate sudbinu.
Treba mi samo soba, Gđice Stoukroft.
Evo otkrovenja. Mračna dela i nasilje.
Stvari koje se uzdižu a koje bi bolje bilo da trunu.
Ako mi kažete gde su ključevi, Gđice Stoukroft
Biću srećan da... -Stoj. Evo još otkrovenja.
Vidimo i dobra dela. -Oh, pa, to je dobro.
Sreća. Sreća i zadovoljstvo za ljude Godolfina.
oslobođene od iskonskog zla i to zahvaljujući vama, Išmael...
Koji žtrvujete sopstveni život...
za njihovo oslobođenje.
Sve je tamnije.
To je sve.
U vezi sobe, Gđice Stoukroft... -To je sve.
Da, ali... -Možete ostaviti honorar...
za brigu i dobrobit duhova, u činiju na putu napolje.
Hvala vam. Dođite opet.
Ćao.
Hej! Šta ovo znači?
Poljupci su dolar po komadu, zar ne?
Ali ne radim ja to. Zar ne vidite? Ja sam načelnica komiteta.
Ja to radim.
Tako znači?
Ovo ja zovem stvarno dobar poljubac.
Prilično za uložen novac. -Pridržite mi ovo na trenutak, molim.
Da li bi probali specijal za petaka?
Specijal za petaka.
Mogu li dobiti moj bedž? Hvala.
A, ne. Žao mi je. Samo jedan po mušteriji.
Izvinite me.
Oh, Gđo Stoukraft, mogu li sada dobiti tu sobu, molim vas?
Oh, Išmael! Dođite, molim vas. Počeće aukcija.
Dame i gospodo iz Godolfina i okolnih opština...
svi znate svrhu ovog vašara.
Naše dobre prijateljice, Gusarske kćeri...
preuzele su staranje o njihovoj ruini
i od nje napravile kulturno obeležje kraja.
Služe čaj, kuvaju pileću supu,
čak su i jedan njen deo pretvorile u pansion za izdavanje...
sve što je potrebno da opstane, ali to nije dovoljno.
I ako ne sakupimo dovoljno novca večeras...
ovo mesto koje je njihov dom tolike godine
pašće u ruke stranaca.
Znači, kada Gđa Stoukroft započne aukciju
dragocenih uspomena, lepih antikviteta i porodičnog nasleđa...
koje su ove dobre dame velikodušno priložile za dobrobit stvari...
Molim vas da pogledate u svoja srca i budete veseli...
samopouzdani i mnogo, mnogo darežljivi.
Hvala. Gđo Soukroft.
Hvala vam, profesorko Bejker.
Predmet Br. 1. Lep antikni pištolj...
koji je bio u vlasništvu porodice Gđe Emili Džefri...
prethodne predsednice Gusarskih kćeri...
mnogo, mnogo godina.
A sada... -Uh, jedan dolar.
Oh, možemo li bolje? Ko će dati $20?
D li to čujem $20?
Gospodin pozadi je mahnuo.
Gospodin pozadi kaže $20. Da li neko nudi $30?
Trideset dolara. Trideset pet.
Četrdeset. -Pedeset.
Šezdeset. -Sedamdeset.
Da li to čujem 80?
Osamdeset dolara! -Sto dolara!
Ponuda od 100 dolara!
Da li čujem 110?
Profesorko Bejker, šta je sa tim mladićem pozadi?
Oh, ne bih rekla. Upravo se uvukao u svoju školjku.
Vrlo dobro. Sto dolara jednom...
Sto dolara drugi put...
Prodato!
Dobro, ulazite.
Sto dolara. -Hvala.
Predmet broj dva. Originalni antikvitet...
Prevaren si prijatelju. To je lažnjak.
Grejač za krevet od bakra. -Poslušaj me, ne licitiraj ništa više.
Mislim da je star preko 250 godina. -Mislite da je i grejač, lažnjak?
Zvrčka za turiste.
A G.Sejmur ne voli da bacate svoj novac.
Dame i gospodo...
ovaj grejač za krevet je bio vlasništvo Aldete Teč...
desete žene našeg dragog Kapetana Crnobradog.
Da li počinjemo licitiranje?
Ako hoćete, licitirajte ali se to neće dopasti G.Sejmuru.
Gđo Starki, da li biste počeli ovo licitiranje?
Ne-ne, hvala. N-ne bih rekla.
A vi G.Finč? -Oh, uh, ne, ne, hvala.
Uh, G.Harisone, vi ćete započeti licitiranje za nas, znam.
Ovaj pištolj mi je dovoljan.
Oh. Zar niko neće započeti licitiranje...
za ovaj veličanstveni predmet?
Pet dolara! -Pa, hvala.
Deset dolara. -G.Virdžil Parvis...
naš trener, licitira $10.
Petnaest. -Dvadeset.
Dvadeset pet. -Trideset.
Trideset pet. -Pedeset dolara.
Pedeset pet. -Šezdeset. -Šezdeset pet.
Sedamdeset! -I pet!
Sto dolara! -Kao što svi znamo...
G.Virdžil Parvis naš trener, ne voli kad gubi.
Velikodušno je ponudio $100.
Tek onako, ja ne bih više licitirao na vašem mestu.
Ima li još neka ponuda? -Ma nemoj, a zašto?
Onako. Ne želim da to radite. -Sto dolara jednom.
Sto dolara drugi put.
Dvesta dolara. -Dvesta dolara jednom.
Dvesta dolara drugi put. Prodato mladom gospodinu pozadi.
Ovo se zove licitacija!
Izvinite me. -Predmet broj tri.
Ovde imamo fascinantan predmet iz kolonijalnih vremena.
Sat u trbuhu džentlmena održava tačno vreme.
Sada, koje su ponude? -Novi ste ovde, zar ne?
Aha. -Čujem li to $20? -Samo ste u prolazu?
Jok. -Trideset dolara. -Možda se i zadržite nakratko?
Trideset pet dolara. -Može biti.
Hvala. -Videćemo se već, opet. -Pedeset dolara.
Laku noć. -Osamdeset dolara.
Ćao. -Čao.
Kako su prošle? -Fino. Bolje od očekivanja.
Hvala vam. -U redu je. Znači nema više problema?
Oh, volela bih da je tako. Još uvek treba da damo $38.000...
G.Sejmoru pre prvog u mesecu.
Recite, zašto je G.Sejmor toliko željan da stavi šape na to imanje?
Evo, pokazaću vam na mapi.
Vidite, ovo je... ostrvo na kome smo.
Pa, u vreme Crnobradog, reka je tekla ovuda.
I imanje nije bilo na ostrvu. Bilo je deo kopna.
A onda pre oko 80 godina, imali smo strašnu poplavu i oluju...
i reka je promenila tok...
odvajajući imanje od ostatka kopna.
Rezultat toga je da niko nikada nije mogao da utvrdi...
ko ima legalnu jurisdikciju nad ostrvom.
I tu se pojavljuje G.Sejmor? -Tako je.
Mogao bi da razruši imanje i sazida veliki moderan kazino...
I zakon ga ne bi uzemiravao. -Aha.
O, i želela bi da vam zahvalim za ono što ste učinili sinoć.
Znate, bez vas ne bi smo mnogo postigli na aukciji.
Pa, nastavio sam sa licitiranjem da bi vam ostao osmeh na licu.
Sviđa mi se taj osmeh
Džoana, zar nisi... Čekao sam da te odvezem kući.
Izvinite me. Laku noć.
Laku noć.
Smestiću vas u njegovu sobu. Sigurna sam da neće zameriti.
Ko to? -Kapetan Crnobradi.
Ima pogled uz reku na gornju luku.
Kapetan je stajao ovde satima sa svojim dogledom...
posmatrajući brodove kako dolaze i odlaze.
Odabrao bi onaj koji mu se sviđa...
a onda bi došao do ovog stola...
i sa svojim ljudima planirao kako da ga otme.
Pa, hvala vam, Gđo Stoukroft.
Znam da vam se verovatno žuri u krevet, pa...
Ponekad, kada je loše raspoložen ili se oseća usamljenim...
čujemo ga kako lupa gore, lomi čaše i flaše...
trudeći se da komunicira s nama.
Pretpostavljam da bi trebalo da se ljutimo na njega zbog tolike buke.
Ali, znate, nije on kriv, jadničak.
Pa, ko je onda?
Aldeta, naravno. -Ko?
Broj deset. Kapetanova poslednja žena.
Oh, ona čiji je grejač za krevet bio.
Oh. Pa, laku... -Aldeta je bila veštica, znate.
Nikada nije oprostila Kapetanu što je prijavio vlastima.
Kada su je spaljivali na lomači
bacila je strašnu kletvu na njega.
Kako je plamen sve više buktao...
vrištala je svoje zadnje reči:
"Edvarde Tič, znan i kao Kapetan Crnobradi...
"kada dođe vreme da umreš, neka tvoji duša i telo
"budu zatočeni između ovog i sledećeg sveta...
"da uvek budeš usamljen.
"Neka ova kletva bude brza i tačna.
"Tavori zauvek u limbu...
"ili dok se u tebi...
"najgorem od zlih...
"ne pojavi iskra ljudske dobrote."
Pa, laku noć, G.Voker. Lepo spavajte.
Trpezarija se otvara za doručak u 7:30.
Obavešteni ste.
Oh, ne.
Dvesta dolara.
"Aldeta Tič."
Pa, stvar je stvarno pripadala njoj.
"Njene knjige vradžbina i napitaka"
Vidi ti to.
"Vradžbina da pretvoriš svog neprijatelja u krastavu žabu."
"Vradžbina da pretvoriš olovo u zlato."
Pitam se da li postoji vradžbina da od prasećeg uva postane trkački tim.
"Vradžbina da dovedeš k sebi oči i uši...
onog koji je zarobljen u limbu."
Vidi ti sad ovo? Limbo.
Kletve. Pirati. Koješta.
Sam Crnobradi je bio varalica.
Verovatno je bio neki kukavički mali skvičavac...
koji je stvorio sebi reputaciju plašeći žene i decu.
Kukavički skvičavac, je li?
Tako izgovorene primedbe...
mogu čoveku uzburkati krv, zar ne?
Na putu sam od jutros u pet sati. Samo sam umoran.
Ničeg za jelo. Gđa Stoukroft me je zasitila pričama o piratima.
Dobro sam. Samo sam umoran. Čoveče, ala sam umoran!
Mislim da nisi stvaran. A ni taj mač nije stvaran!
I proći ću kroz njega i otići u krevet!
Pokušaj, druškane.
Pravi je. -Ko me je zvao?
Šta? -Ko me je prizvao?
Aldetine pisanije. Ne!
To je Aldeta. "Čuvaj se"vikala je.
"Razvedri se. Ta devojka je vila prava veštica."
A ja nisam verovao. Oh, Aldeta.
Uraditi to svom rođenom mužu!
Priča se da je Crnobradi kriv za njeno spaljivanje.
Spaljivanje? Ni sveću nisam bacio na nju. Nikada.
Oh, imao sam neke loše trenutke...
možda sam ubijuckao ženicu ili dve ili ih terao da hodaju po dasci, da.
Ali nikada to nisam radio iz zlobe. Čudno je to sa mnom.
Nikada iz zlobe. Možda sam to raduckao, uh, samo...
da održim duh mojih mornara.
A sada da pređemo na stvar. Gde si se smestio?
Šta? Šta? -U tvoju sobu.
Ne pijem. -Ne piješ?
Brodski magacin. Tamo je uvek bilo pića.
Ah, Gđo Stoukroft, vaš sam ponizni sluga. Sluga.
Boca ruma. Nemamo čaša.
Popiću iz boce sa vama, Gdine.
Ne znaš šta propuštaš, sinko.
Nije te videla. -Šta?
Nije te ni čula. -A zašto i bi?
Ja sam nekakav duh, znaš.
U limbu, zarobljen između dva sveta...
zadržan onom kletvom, što me čini vidljivim samo za tebe.
Hoćeš reći da te niko osim mene ne vidi?
Tako nekako, sinko.
I zato ću ploviti pored tebe, vidiš?
Gde god ti da kreneš, idem i ja s tobom.
Popijmo u to ime. Sigurno nećeš da opereš nepca?
Da raščistimo mi nešto! Neću da imam ništa s tobom!
Idem... Idem na spavanje...
a ti možeš da se vratiš tamo odakle si došao!
Pazi na taj jezik! Jednu stvar Crnobradi ne trpi...
a to su te "insinuacije".
Kad bolje razmislim, nije me briga ni za tvoja blebetanja.
Da sam ja započeo ovo putovanje, izabrao bih sebe kao pratioca...
srčanog pratioca, sa malo krvi na rukavu...
i sklonog piću, pesmi...
i povremenu tuču.
Ali šta ja to imam? A?
Malog, nikakvog, prdavca.
Čekaj malo! -Tako je. Drhtavog i kukavnog.
Kako to misliš drhtavog i... -Neće čak ni da mi se pridruži u piću.
Zaglavili smo zajedno, ti i ja.
Putovanje može biti dugo, zato iskoristi ga najbolje što možeš.
I koristim ovu priliku da ti poželim vrlo laganu noć.
Hej! Hej, čekaj malo! Silazi s mog kreveta!
Tvoj krevet? -Moj krevet!
"Moj krevet"? Oduzeo sam ga Portugalskom
trgovcu na korak od Kartagine!
Ostavio sam ga čistog i mekog na uzglavlju! -Pa, ja...
Ne požuruj me. Evo.
Evo tvog Portugalca, šta god je ostalo od njega.
Pa, ako misliš da ću da spavam na podu, moraćeš da razmisliš ponovo!
Oh, dobro onda, dobrodošao na palubu i baci svoj lenger.
Proklet bio onaj ko kaže da stari Tič nije gostoljubiv.
Sve što tražim je da odspavam, jer znam...
jer znam da kad se probudim ujutro, sve će ovo nestati.
Devet ljudi... dole!
Oh, kad devet i dvadeset Španaca staviš u čaršave, momče moj
Gore! Veseli Rodžer (gusarska zastava)!
Svež povetarac, da, G.Belami.
G.Portugalac, vašu kćer želim, a ne vaš krevet.
Don Mendoza, opet se srećemo.
Podignite svoje oružje, Gdine.
Prenesite moje pozdrave Kralju Španije!
Belami! Oh!
Dosta je! Apsolutno je dosta!
Proizvod moje mašte ili ne, može da ima moju sobu.
Eto mu i taj krevet! Ne treba mi!
Idem u motel Veseli Rodžer gde ode trgovac.
Pa, ništa bolje od svežeg vazduha da te oporavi.
Malopre sam zamalo poverovao da je ono pirat.
Oh, ne. Vratio si se!jel tako?
Tako bi to bilo, momak.
Bojim se da nema načina da se oslobodiš dobrog starog Crnobradog.
E, to je super. Baš super!
Nisam mogao da dobijem običnog duha! Dobio sam pijanicu!
Veliki, ružan, obožavalac ruma! -Čekaj malo!
Nema potrebe da tako nazivaš svog novopečenog drugara.
Uh, čuj, momak...
Bio sam tako usamljen.
Ja sam samo stara olupina nasukana na kamenitu balu.
Svi moji mornari su nestali, niko me više ne sluša.
Tebe nije briga za mene, to je očigledno.
Umukni, hoćeš li? Umukni. Samo umukni. -Dobro. Dobro, dobro.
Da nemaš možda nešto kao maramicu...
kod sebe? -Nemam maramicu.
Ali moraš, zar ne? -Ruke k sebi!
Ne!
U kakvom to vozilu se vozimo?
Šta? -Ovo vozilo.
Oh. To je automobil. -Da?
Automobil! -Oh, a jeste? Da, "automotinel".
Da, "automotinijel". -Hej, sedi dole!
Pogoni ga neka vrsta životinje ispod poklopca, zar ne?
Ne, nije! Sedi dole sada. Hej, šta to radiš?
Hteo sam da ga nagazim na glavu. -Pa, neće moći!
Pobićeš nas, idiote! -Skloni ruke sa volana...
ili ću ti nabiti klin u glavu!
Ja ću preuzeti taj volan. -Nisam završio moj red.
Čekaj! -Skloni se odatle. Moj je red!
Sklanjaj ruke sa volana! -Osećaj je kao u buri, zar ne?
Pokazaću joj ja ko je gospodar! -Ne! Ne, ne! Ne, ne! Ne, ne!
Ne, ne, ne!
Na velikim smo talasima, momak! -Izlazi!
Spusti malo jedro! Pripremi velika jedra!
Sklanjaj nogu sa gasa!
Pazi! -Spremni za veliki zaokret.
Sklanjaj se tupane! Šta ćeš u glavnom kanalu?
O ne, ne policajca!
Pust... puštaj! Pusti!
Vidi, daću ti volan kasnije. Sada, ja...
Sada si nas udesio, glupane jedan!
Uhvati nas vrtlog! Čovek u moru!
Vašu dozvolu, molim.
Ko je taj čovečuljak? -Ne mešaj se molim te!
Pa, G.Voker, izgleda da smo negde pijančili večeras.
Žao mi je, ja ne pijem.
A šta je ono na sedištu kraj vas?
Izgleda kao boca ruma. -Mogu li je dobiti, molim?
Izgleda da ste u pravu, G.Voker. Ovo je boca ruma.
Neka dripac nađe sebi drugi rum!
Hoćeš li mi dati tu bocu i prestati da se ludiraš?
Ja ću preuzeti tu bocu ako nemate ništa protiv.
Pusti tu bocu, idiote!
Nećemo da se vređamo, G.Voker. Samo radim svoj posao.
Bojim se da uništaanje dokaza neće pomoći, G.Voker.
Ovo je najveći zločin od svih... uništavanje dobrog pića.
Munja mu, ovo mi uzburkava krv!
Ne, nemoj!
Nema potrebe da budete emotivni oko ovoga.
Zabavili ste se. Sada snosite posledice.
U redu, momče, u redu. Neću da mu naudim.
Ali ovom gospodinu treba lekcija iz ponašanja.
Očigledno je da se raspadate po šavovima,
Nervozni, trzavi, pričate sami sa sobom.
Prekini Crnobradi! -U redu, izađite iz kola!
Hej, pazi na tu stvar! Verovatno je... Pazi bre!
Per metaka u burencetu, druškane. Pet!
Mnogo više nego u vreme Marakaiba...
Bio bih glavni sa ovakvim lučetom.
Slanjaj se ti prdavče!
Ključ, idiote!
Kluč! Okreni ključ!
Misliš da mi možeš pobeći, a?
Zovem policajca 9, mi mi smo na uglu...
Hej, momče, ovo je bilo bolje od jahanja grbavog kita u oluji!
Hej, hoćeš pićence, sinak? Poboljšaće ti vid.
Još si tu, a? -Aldetin testamen, kao što vidim.
Pokušavaš da nađeš način da se
otarasiš jadnog starog Crnobradog, zar ne?
Kako si samo pogodio? -Posmatrao sam te...
i primetio da imaš potrebu da se uvaljuješ u nevolje.
Ja se uvaljujem u nevolje?
Dobar fazon! A šta misliš ko me je strpao ovde?
Zar misliš da mi se sviđa tvoj smrtni život?
Ah, izgleda da nema više poštenog veselja.
Tvoj moderan život je skučen.
Sve je zgurano. Ovo nazivaš dobrim krevetom?
Pazi tamo dole!
Siđoh.
To te neće utešiti.
Ako je Aldeta bacila tu kletvu, mora da je dobra, bez propusta.
Čekaj malo, Gđa Stoukroft mi je rekla za tu kletvu.
Nešto kao da moraš doveka da lebdiš u limbu.
Limbo. -A onda nešto, nešto, nešto...
Dok u tebi ne bude pronađena iskra ljudske dobrote.
Šta je bilo? -Aldeta je bila bistra kao potok, znala me je u dušu.
Pa, mora da si nekad uradio nešto dobro.
Jesi li ikad... Jesi li ikad pomazio psa?
Psa? -Aha. -Da pomazim?
Ne, nikada nisam mazio psa.
Jesi li ikada pomogao starici da pređe ulicu?
To je glupost. -Bilo šta?
Ne. -Ne.
Bogami, zaglavili smo ja i ti.
Nadrljali smo. Moramo se...
pomiriti s tim.
Hej. Male stare dame, Gusarske kćeri.
Tvoja krv i meso, bar neke od njih. Daj im svoje blago.
Moje blago? -Aha.
Ono o kojem ljudi pričaju toliko. Skriveno je negde ovde, zar ne?
Nema veze. -A?
Zašto bih im dao moje blago? -Zašto? Ti veliki majmune!
Jer možeš učiniti nešto dobro s njim. Možeš da pomogneš njima.
A pomažući njima, možeš pomoći sebi. Možeš raščiniti kletvu.
Ozbiljno to misliš, a? -Da, ozbiljno to mislim.
Ako pomogneš tim starim damama da sačuvaju svoj dom...
nazvaće javne škole, i mostove i ulice po tebi.
Zar ne vidiš? Tičov park.
Tičova ulica. Jasno?
Memorijal Edvarda Tiča, besplatno porodilište.
Besplatno? -Za bebe.
Oh, za bebe. -Aha.
Nazvano po meni, zlom piratu? -Tako je.
I sve to samo za par kovčega zlata i nekoliko vrećica dijamanata?
Možeš da se kladiš u to. -Uprkos činjenici...
da mi je još uvek na rukama krv nevinih momaka?
Zaboravi bre u krv! Ja se bar trudim!
Vidi, odrekni se blaga. To je jedini način.
Pa, ne sviđa mi se to. -Naravno da ti se ne sviđa!
Kako bi dripac kao ti znao razliku između dobra i zla?
Zato i jesi zarobljen kletvom tako dugo. Hajde bre.
Gde je blago? -Pa, valjda treba da ti verujem.
Da, gde je? -Blago?
Aha. -Interesuje te blago? -Tako je.
A? Gde je?
Gde je blago?
Nema nikakvog blaga. -Nema nikak... Šta?!
Ni penija. Ni zlatnika. Ni iskrivljene pezete.
Pa to je najnečuvenija stvar koju sam u životu čuo...
Shvataš li da su ljudi tražili to blago više od dva veka? A?
Jadne, nesrećne duše koje kopaju po prašini!
Nizašta ja nisam! Nizašta!
Čeprkaju po prašini, jadnici...
Nemoj sad opet da mi cmizdriš.
Mora da si sačuvao bar neki novčić. Bilo šta?
Ne, ne. -Imao sam blago.
Aha? -Veliko blago.
Aha? -Stvarno jesam.
Aha. -Sve sam spljeskao za nedelju dana.
u kockarnicama Port Rojala.
Ali bila je to divna nedelja. -Znaš li šta si ti?
Stopostotni gubitnik.
Nisi čak ni duh za poštovanje! Ti si lažnjak!
Je l'? -Lažnjak!
Ispraznio sam je.
Ako mene pitate, tip je bio mortus pijan.
Kažem da ga se otarasimo.
Policija kaže da je pušten zbog nedostatka dokaza.
Kaže, "Iako je stanica bazdila...
na jeftin rum, test nije pokazao ni trag
alkohola u njegovoj krvi."
Verovatno je smislio neki dobar način da neutrališe piće.
Pilule ili tako nešto. Nauka je svašta postigla u današnje vreme.
Pa, ima i dodatak.
Kaže da je G.Voker glasno razgovarao s nekim u svojoj ćeliji cele noći.
Pa, šta je loše u tome?
Izgleda da nije bilo nikog sa njim u ćeliji.
Znači ili je alkos ili ludak. Kako god, kome treba?
Profesorka, ja sam otišao sinoć pre kraja aukcije.
Jeste li primetili nešto neobično u ponašanju G.Vokera?
Da, jesam. -Eto. Vidite li?
Kada je Silki Sejmor i njegove barabe isprepadao sve okolo...
on je jedini koji mu se suprotstavio.
Čekaj malo, Džoana. To nije fer.
Da vas podsetim dekane, Brokston trke su sledećeg meseca a vi nemate trenera.
Potreban im je G.Voker. -Ja ipak tvrdim da treba da ga oteramo.
Taj momak neće ništa postići.
Samo malo, G.Parvis.
Davali smo tim za trke u Brokstonu u poslednjih 63 godina.
Nastavićemo tradiciju najbolje što možemo sa G.Vokerom.
Sigurna sam da nećete požaliti.
Profesorka? -Da?
Znam da je vaša delatnost dečja psihologija...
ipak bih vas molio da pripazite na ponašanje Gdina Vokera.
Naravno. To je najmanje što mogu.
Hvala.
G.Parvis, zar vam nije čudno...
da pre ili kasnije svi naši treneri atletike odlepe?
Mogu da shvatim one ranije, ali ovaj nije još ni video tim.
Čuj, zašto Felspar drži prste u ušima?
Plaši se pucnja startera, Gdine. -Misliš on...
Da, Gdine. Boji se pištolja.
Kako to ja vidim, treneru, trebaće nam više vremena da momke dovedemo u formu.
Mislite li da bi mogli da odlože trke u Brokstonu?
Ne.
U redu, dosta je za danas. Idite pod tuš.
U redu treneru. Idemo momci! Krenite! Više duha!
Kako ti se čini današnji dan, a?
Imam dovoljno nevolja i bez tebe.
Za kratko i divno vreme mislio sam da sam te izgubio.
Znaš li gde sam bio? Bio sam u Godolfinu...
u poseti ulicama i sokacima moje mladosti...
Aha. -Daveći se u nostalgiji.
Znam. Oseća se!
I znaš, sudbina je htela...
bio sam tamo do onih kockarnica...
sa imenom Silkijeva palata. -Prestani molim te.
Imam dosta posla. -I čuo sam šta neki građani kažu...
u vezi kockanja, znaš?
Odlazi! Ozbiljno ti kažem!
I ako postoji neka strast u mom životu...
to je zadovoljstvo stavljanja zlata li srebra na opklade.
I kada sam to čuo mogao sam 40 ili... slušaj ovamo... 50 na 1...
da stavim na budući rezultat tvojih mladih zečića...
Uuuu, sa svim tim... -Šta?
Hoćeš da momci pobede, zar ne? Mogu da te naučim kako.
Zaboravi! -A zašto?
Bio sam dobar učitelj mladima u posadi.
Nije slučajnost, munje mi, bio sam poznat kao najbolji pirat...
koji je ikada plovio ovuda.
A i onuda ako ćemo pravo.
Pitaćeš se sada sa nestrpljenjem, "Otkud sad to?"
Reći ću ti otkud. Vežbao sam moje ljude da pobeđuju!
Pobeda! Samo pobeda!
Dobrim delom ili batinama, lepim rečima i teškim delima...
prevarom, mučenjem...
ali uvek da pobede.
Je l' ti to kažeš da imaš obraza da tražiš da treniraš moj tim?
Ne radim to za sebe, veruj mi. Ne.
Radim to za one drage, slatke stare dame.
Ma nemoj? -Da, tako je.
Male damice sa lavandom, tako ih zovem...
koje lutaju svojim strmim stepenicama noću...
noseći one svoje fenjerčiće kada je previše tamno...
i kažu jedna drugoj, "Elen, gde je naš brod?"
Kapetana Crnobradog.
"I koji možda nikada neće stići u luku."
Nemoj da mi cmizdriš! I meni je žao starica ali to ne...
Ne. -Bogami da. To ti ne daje pravo da spustiš šape na moj tim.
I zato se kloni tih momaka, razumeš li me?
Ako uopšte nešto osvojimo, što sumnjam, uradićemo to bez varanja.
Bez varanja? Nisi ti živeo momak. Nemaš pojma kakav je život.
Gubi se! Idi negde da se opijaš!
Daj da ti pomognem. -Idi! Gubi se!
Ne znaš od čega se život sastoji! Male sitnice...
Vidite? Eto njega opet.
Pa, ne znam šta je njegov problem. Ali šta god da je, uznemirujuće je.
Mislim da vaše posmatranje nije dovelo do nekog zaključka.
Pa, ne znam da li je opterećen našim trkačima...
ili postoji neki spoljni pritisak o kome ništa ne znamo.
Ja... pa, nisam mogla da ga posmatram iz blizine.
Šteta. -Oh. Idem sa njim na večeru, večeras.
Ah, pozvao vas je na večeru?
Pa, ne baš. Ja sam njega.
Mislite li da je to pametno?
Pa, apsolutno je moje pravo...
da kao predsednik komiteta dočekujem
nove profesore i studente na Koledžu Godolfin.
Profesorko Bejker, mi nemamo takav komitet.
Pa, mi to ne znamo. -Oh. Da, da.
Dovro veče, Profesorka. Drago mi je da vas vidim.
G.Voker, srećemo se opet.
Tako izgleda. -Čujte...
Dozvolite da vam platim jastoga za večeru.
A nakon toga da odemo pozadi i okušamo sreću, a?
Pa, hvala vam, ali, pa, neće moći.
Kako želite. Nije loše pitati, zar ne?
Leone, ovo su moji prijatelji. Pronađi im dobar sto.
Da, Gdine. Ovuda, molim.
Uživajte u večeri.
Šta radi on ovde? -G.Sejmor je vlasnik lokala.
Žao mi je, ali ovo je najboljii restoran u gradu.
Kako ide?
Ne mogu vam reći koliko mi ovo znači.
Šta to? -Što ste me pozvali na večeru.
Apsolutno je u redu. Komitet je uvek spreman...
da savetuje i pomaže svim pridošlicama.
Da, to je lepo. Zapravo, treba mi neko sa kim mogu da razgovaram.
Već nedeljama imam problem...
i bojao sam se da kažem nekom jer...
bi mogao pomisliti da sam lud.
Pa, nastavite, molim vas. -Hvala.
Vidite, počelo je one noći posle aukcije.
Seo sam na svoj krevet da skinem cipele.
Bio sam umoran. Nisam mnogo obraćao pažnju šta radim...
i seo sam baš na onaj antikni grejač kreveta.
Polomio sam mu dršku. -Oh, nemojte da vas to sekira.
Oh, ne. Nije to. -Mislim da imam adresu...
male radnje u glavnoj ulici gde bi je mogli popraviti.
Ne. Profesorka, čekajte malo. Opa!
Šta je bilo?
Zar se ne bojite da nosite tolike pare sa sobom?
Oh, pa, ja... mrzim da ga ostavljam u stanu.
Nosim ga u banku ujutro. Pripada Gusarskim kćerima.
Oh, da. Drage stare dame i otplata.
Nadam se da će uspeti.
G.Voker, ovo je samo $900.
Ukoliko se nekim čudom ne stvore $37.000...
do sutra u ponoć, te drage dame će izgubiti svoj dom.
Žao mi je što to čujem. Zar ne možete pozajmiti u banci?
Pa, trenutno ne, ali, uh, pričali smo o vašem problemu.
Ah, da. Da, da, da, moj problem.
G.Voker? -Da?
Tražite li nekog? -Da. Moj problem.
Vidite, znam da će vam prva reakcija biti...
čoveče, ne mogu da verujem.
Čujte me, molim vas. -Naravno.
I tako, kao što rekoh, bilo je to one noći posle aukcije.
Kada sam seo na svoj grejač postelje, kada se on prvi put pojavio. -On?
Da, da, da. Zbog njega sam prvu noć proveo u zatvoru...
i od tada ne mogu da ga se otarasim. -I, uh, da li je sada ovde?
Ne, ne, ne, ne. Ne vidm ga u blizini.
Ali mogu da ga namirišem. -Da ga namirišete?
Da, ima zadah koji bi i konja oborio.
On je matori alkoholičarski koljač,
i zakačio se za mene kao moj najbolji drug.
Ovaj, a kako se zove?
U stvari, kako on kaže da se zove?
Duh Crnobradog.
Dug Crnobradog? -Aha.
Kako možete biti sigurni da je on stvarno
duh Crnobradog, duh Kapetana Tiča?
Pa, trebalo bi da ga vidite. Ima zaliske, brkove, ma ima sve.
Mora da sam vas danas videla kako pričate s njim. -Da, da, da.
I zato se plašim da to bilo kome ispričam.
Mislim, misliće da sam lud.
Ma, ne mislim da bi to neko pomislio.
Ali očigledno je da imate problem.
Imam problem. Imam problem. -Oh, da vi...
Hoćete li da naručite, Gdine? -Uh, da, da, hvala.
Madam. -Oh, hvala.
Naša morska hrana je večeras izvrsna.
Pa, to zvuči... dobro za mene. A vi, Profesorko?
Morka večera je izvrsna. Može. -Dobro, u redu. Dve morske.
Vrlo dobro, Gdine. Želite li našu specijalnu preporuku za salatu?
U redu. -Hvala.
Nastavite, molim vas. -Sigurno to želite?
Ne želim nikoga da davim problemima. -O, ne. Želim da čujem.
U redu. -Pričali ste kako ste prvi put videli Kapetana Crnobradog.
Tako je.
Gde sam stao? -Seli ste na antikni grejač kreveta.
Tako je. Ručka se slomila.
Znate li da mi se ukazala utvara?
Nisam odmah zapazio, ali sam primetio...
bilo je nešto unutra u dršci... prašnjav stari papir.
Mislio sam daće mi se raspasti u ruci.
Nekako sam se naježio od toga.
Oh! Jadniče.
Konobaru, jeste li se povredili? -Tako mi je žao.
Ma u redu je. Samo malo vode. -Ništa loše.
Hoće li mi madam oprostiti? -Svakako.
Zdravo, Deni. -Zdravo.
Upravo si propustio prvu trku u Grin Medouzu.
Godolfin...
na pobedu...
Devetsto dolara.
Sada su na startu. Evo i zeca, i krenuli su!
Prošli su glavnu binu i Pilsen vodi.
Zdravo Mala je druga... -Hajde Mala!
Kišno vreme, treći i Tatin mezimac četvrti.
Ovo je tvoja opklada, Deni?
A što misliš da stojim ovde?
Kišno vreme zaostaje. Zdravo mala zaostaje.
Nadam se da znaš šta radiš. -Pusti mene da o tome brinem.
Odmah se vraćam.
Zdravo mala...
G.Sejmor, pogledajte ovo.
Na pobedu Godolfina? Ko je kreten? -Deni Olej. Može?
Čuj, njegov novac je dobar kao bilo čiji.
Koji je odnos? -Za ovo? Bilo koji.
Za staru mušteriju kao što je Deni, da bude interesantnije...
recimo, 50 prema 1.
U redu Deni.
U finišu, prva je Snežna Kraljica, pa Tetka Paula i Tatin ljubimac.
Vinsom Les da pobedi u drugoj.
Šta je bilo? -Pa, malopre si se kladio.
Nešto te je klepilo, Pops? Ovo je moja opklada.
Pedeset na Vinsom Lesa na pobedu. -Deni, zar se ne sećaš?
Kladio si se da će Godolfin da pobedi na trkama u Brokstonu za $900.
Ja se kladio... ma prekini bre!
Ne bih se kladio ni da će Godolfin da krene sa starta.
Pa, da preskočimo sve tehnikalije i pređemo na stvar, uh...
rekla bih da, ako ga ignorišeš, otići će sam.
Da vam ja nešto kažem. Teško je njega ignorisati.
Pokušajte, molim vas. Znam da to možete.
Znate šta, Profesorko, sedeći... sedeći ovde ovako, sa vama...
mogao bih da poverujem da ste u pravu.
Pokušaću. -Bravo!
A sada samo recite,
"Zbogom Crnobradi, ne uznemiravaj me više."
Zbogom Crnobradi. Ne uznemiravaj me više.
Sviđa mi se kako to zvuči.
Ali, u slučaju da mi ne uspe, mogu li vas pozvati bilo kada?
Nekako mi dajete osećaj sigurnosti.
Oh. Pa, naravno.
Nema svrhe biti predsednik komiteta...
ako ne radite svoj posao kako treba.
Tako je. -Aha.
O, ne.
Izvinite za sladoled, madam.
Ma, u redu je...
ali, uh, mislim da ću propustiti dezert.
Da. da. Samo račun, molim vas.
Izvolite. Zadržite kusur. -Hvala.
Hoćemo li?
Dozvolite. -Izvinte me.
Laku noć. -Laku noć, madam.
Laku vam noć. -Hvala.
Uh, laku noć, madam. Laku noć, Gdine.
Laku noć. -Laku noć.
Dobro veče dame i gospodo. Ja sam Mel Vilis.
I dobrodošli na sportski spektakl...
koji se održava ove nedelje na stadionu Brokston...
postojbini čuvenih nacionalnih trka i igara na otvorenom...
Brokstonske Pozivne Trke.
Kao što vi obožavaoci sporta znate...
ovde su večeras prisutna četiri tima sa koledža.
Najmanje tri su odabrana među najboljim timovima nacije.
A četvrti je maleni koledž Godolfin s druge strane reke...
Pa, u starim danima, Godolfinski trkački tim nije popuštao nikome.
Imali su veliku tradiciju.
Ali izgleda da su ti stari dani nestali zauvek.
Želim da ne posmatrate ovaj događaj kao običnu trku...
već kao pripremu za život.
Neki od vas će uskoro diplomirati.
Izaći ćete u spoljni svet prepun nevolja...
frustracija i... trke.
I kažem vam da nigde nećete naći bolju pripremu...
za taj spoljni svet od pripadnosti trkačkom timu.
U redu, vreme je da krenemo.
Ali hoću da znate, bez obzira šta se desilo tamo večeras...
u mom srcu, svaki od vas je šampion.
Idemo!
Ivinite, Profesorko.
Džoana. Lepo je što si došla. Treba nam svaka podrška.
Pa, naravno, želim tebi i tvom timu sreću.
Ipak, nisam zbog toga ovde.
Možda se sećaš, uh, sinoć sam stavila $900 u svoju torbu...
a kada sam je jutros otvorila...
umesto njih našla sam ovo.
"$900 na Godolfin" -Džonana...
Cenim tvoje poverenje u nas, ali nije trebalo to da radiš.
G.Voker, kao prvo, nisam se ja kladila.
A kao drugo, i da jesam, sigurno ne bih ugrozila fond...
koji mi je poveren na čuvanje u tu svrhu.
Pa, kako se onda ovo desilo?
Pa, verujem da si ti jedina osoba
koja je znala da je novac u mojoj torbi.
To je onaj pokvareni gusar! On je to uradio!
Možeš li samo da zamisliš, tako uzeti novac namenjen starim damama?
Pa, neko ga je uzeo. -Sada se sećam. Sada ja...
Tvoja torba je... Ne misliš valjda da sam ja?
Pa, ne možeš očekivati da verujem u tu priču.
E pa, Džoana, baš tako se je desilo!
Osim toga, rekla si da veruješ u pirate.
Pa, ne za $900!
Osim toga, verujem u njega kao... kao metafizički imidž...
a ne nekog lakoprstog lopova.
Pa, on je upravo to!
Požuri treneru. Počinje. -Eto me odmah.
U redu. -G.Voker, neću vas više uznemiravati.
Hoću da znate da vas potpuno razumem.
Vaši motivi su dobri, iako je vaša rasprava potpuno idiotska!
Čudno me gledaš, sinak. Nešto nedostaje?
Ti si uzeo taj novac. -Novac? Novac.
Oh, mali svežnjić koji sam uklonio iz torbice tvoje ženskice.
Šta se to tebe tiče?
Pripada onim starim damama!
Slušaj me sad. Znaš i da sam taj novac zamenio onim papirićem...
što će doneti veliko bogatstvo onim malim starim damama.
Novac u rukama! Ma, ne mogu nikom da verujem.
Postaraću se lično za to. -Čekaj malo. Kako bi to izveo?
Donoseći pobedu u ovom sportskom događaju...
koji upravo počinje napolju.
Aha! Rekao sam ti da drž... Daj mi taj prokleti alkohol! -Hej! Oh!
To je opasan pokret, srdašce. -To nije za piće, idiote!
Šta to hoćeš, da se ubiješ? -Prekasno je za to, zar ne?
Čekaj malo. Čekaj malo. Da raščistimo nešto među nama.
Držaćeš svoje prljave šape dalje od mojih momak. Razumeš?
Ne znam šta nameravaš da radiš tamo, ali nećeš to uraditi.
Moj tim možda neće pobediti, ali šta god bilo...
uradiće to pošteno.
Hajde, treneru, hoćeš li? Već smo poslednji u dve trke.
Dalje ruke. Kapiraš?
"Hajde, treneru, hoćeš li? Već smo poslednji u dve trke."
Još jedan promašaj.
U redu, radi kako hoćeš, ti štene.
Ja ti neću pomoći. A doći ćeš da me moliš na kolenima.
Ima da te šutnem čizmom i da nabijem tvoj lajava usta...
u prašinu!
Bogami.
Dame i gospodo, baš je onako ako sam predvideo.
Brokston je pobedio u prve tri trke, rati ga Tajdvoter Tek i Stejt...
i poslednji, mali Godofin koledž...
koji nema ni jedan poen.
a, po mom skromnom mišljenju i neće imati.
Bacanje diska. L.Dž. Sjuel i koledža Brokston, prvi takmičar.
Dame i gospodo, izgleda da je ovo novi rekord!
U bacanju diska, Sjuel i koledža Brokston...
70 metara i 27.5 santimetra.
Bacićeš ti dobro, Bagvel. Samo zapamti da pustiš u drugom okretu, važi?
Da pustim u drugom okretu. Dobro, treneru. -Dobro je.
Bagvel iz koledža Godolfin spreman za bacanje diska.
Oh, kako mrzim ovo.
Pusti ga! Bagvel, pusti disk!
Znate šta dekane, cela ova stvar mi smeta.
Uzeli ste zaradu koju su stvorili moji fudbaleri i bacili je na...
opremu za ove mlakonje.
Izvinite me. -Budi dobar i poštedi me svoje uobičajene žvake o opremi!
G.Sejmor, mogu li da popričam sa vama?
Naravno, Profesorko, uvek. Idite vi momci.
Šta mogu da učinim za vas?
Pa, juče, uh...
ne mogu da objasnim kako, ali...
$900 koje pripadaju Piratskim kćerima...
su stavljeni kao opklada na Godolfin.
Vidi ti to,
Znači opklada je bila vaše maslo, a?
Pa, ja... pitala sam se...
da li bi ste bili dobri da otkažete opkladu i vratite nam naš novac?
Profesorko, kao što znate, ja sam principijelan čovek.
Kao dečaka i čoveka vodio me je princip da je opklada-opklada.
Ali pogledajte jadne starice.
Šta će biti s njima? Znate da nemaju gde da odu.
Razmišljao sa o dragim staricama...
kako žive u onom ćumezu, radeći do besvesti...
izdržavajući se od milostinje...
a drže tako vredno parče imanja.
Znaju li one za ovo?
Naravno da ne. Ne bih im lažno ulivala nadu.
Znači nećete mi učiniti?
Zlato, za šta me ti smatraš?
Oh, Profesorko, zadržite vi ovo.
Može jednog dana postati veoma vredno.
Znam ja tvoju sortu.
Spremni za trku na 1500 metara. Takmičari će zauzeti pozicije.
Moje pra-pra unuke.
Munje mu!
Vreme je za akciju!
Stare dame, evo Crnobradog!
Diži zastavu!
Pa, da vidimo kako stoje stvari.
Trka na 1500m je u drugom krugu.
Trenutno vodi Brokston.
Preko na skoku u vis je Šokli iz Godolfina.
Šta to bi? -Neobičan stil skakanja.
Hej, treneru, Šokli je preskočio 2 metra!
Naš Šokli? -I postavljaju na 2.10m!
Šokli iz Godolfina skače.
Preskočio je i 2.10m. -Odličan je treneru, gde ste ga našli?
Pa, nikad se ne zna, zar ne?
To samo dokazuje da ništa nije sigurno... samo trenutak.
Evo poslednjeg kruga u trci na 1500 metara.
Gde ga nađoste, treneru? -Sklanjaj se odatle! Izvinite me.
Idiote! Sklanjaj se sa staze! -Šta se ovde dešava?
Hej, momak, vraćaj se ovamo!
Ne trebaju mi, naravno, ali za trenutak sam...
izgledalo je da oni trče natrag.
Vraćajte se! -I trče unazad!
Nastavi! Nastavi!
Pridruži se veselom plesu, momče! Podići će ti raspoloženje.
Kažem ti da se gubiš sa terena!
Odmah!
Ako mene pitate bolja je navijačica nego što je trener.
To je Čulej iz Godolfina, spreman za bacanje kolja.
Stani! Stani! -Gde si ti krenuo, treneru?
90 metara i 10 cm za Čuleja iz Godolfina.
Bacanje kugle. Vilkins i Broksona je prvi takmičar.
Kako to mislite, ulažete žalbu?
Zar niste vi pobedili u zadnja tri takmičenja?
U tome i jeste stvar. To nismo bili mi, to je bio...
Pogledajte. Gledajte. Evo ga opet.
U redu, gledam.
Vilkins je malo van forme večeras.
To je 1m 75cm.
Jeste li videli to?
U redu, podbacio je. U čemu je problem?!
A sada, Gudžer Larkin iz Godlfina je spreman za svoj pokušaj.
Pa i nije neki...
Izgleda da dolazi ovamo. Nemoguće!
25 metra... Larkin je postavio rekord.
Izvinite me, ali trebalo bi da se vidim sa staricama u vezi opklade.
Godolfin da pobedi? Jesi li poludela?
Ne još, ali ima vremena.
G.Sejmor!
Zašto ne prestanete sa brbljanjem? -Saslušajte me, barem!
I mi smo pod pritiskom! -Motka je postavljena na 4m.
Prvi takmičar, Karson iz Brokston koldža.
Znao sam da će preterati! -Držite ga!
G.Voker, još jedan prestup i bićete izbačeni sa terena.
Da li vam je to jasno? -Drugi takmičar u skoku u vis.
Nilson i koldeža Godolfin...
postavlja novi rekord na 4m u skoku u vis sa motkom.
Napred Godolfin! -Nikada niste tako navijali na fudbalskim utakmicama!
To, Godofin! Da vam kažem nešto, G.Parvis?
To, Godofin! Napred! Mrzim fudbal.
To, Godolfin! Uvek sam mrzeo fudbal! Napred, napred, napred!
Pa, momče, šta sad misliš o svom starom drugaru, a?
Mogli bi da me obese zbog onog
što mislim o tebi sada! Zar ti nisam rekao...
da držiš ruke dalje od mojih momaka?
Jesi, zar ne? Pa da ti kažem nešto ti podli, najpodliji...
jadni izgovoru za nešto što je bilo čovek što je moja nesreća
u bilo kom obliku ili formi da sam bio u kontaktu!
Mislio sam da ti pomažem. -Pomažeš? Ma nemoj mi reći!
Zar nisi i sam rekao a ako pomognem starim damama...
da će mi se to računati kao spasenje?
Nisi ti njima pomogao. Nikome ti nisi pomogao.
Nikome nisam pomogao?
Sad tek vidim koliko je teško...
učiniti dobro delo u ovom prljavom svetu.
Idi samo. Nestani. Idi iz mog života.
Ne, ne, ne. -Ti si samo nevolja. Ti si... sad vidim...
zašto je samo pominjanje tvog imena izazivalo jezu u ljudima.
Pa, pronaći ću neko udobno mestašce. I smestiću se tamo... negde.
I neću se mešati u tvoje stvari. -Divno. Divno.
To je nešto najlepše što sam čuo do sada.
Hajde nestani već jednom.
Nestaću, eto šta ću da uradim.
G.Sveti Svetovnik!
Udavi me ako pomerim prst da ti pomognem u buduće.
Radije bih proveo večnu zimu u limbu...
nego lomio kolena i tren...
sa tipom kao što si ti.
Eto, rekao sam. -Poslednja trka večeras,
štafeta, samo što nije počela.
Izvinite. Izvinite. Morao sam to. Videli ste
šta je hteo da uradi, zar ne? A?
Prokleti pirat je hteo da me učini pokvarenim kao što je on.
Pa, neće moći. Imam ja svoje principe.
Pamnaravno, treneru. Gde bi smo bili bez svojih principa?
Baš tako. Baš tako.
Mali Godolfin koledž, poslednji već dve decenije...
vratio se u najvećem stilu koji ste ikada videli.
Trener Voker iz Godolfina, čovek trenutka.
Bacio je u napad neverovatne nove tehnike...
njegov tim zvezdanih sportista...
rame uz rame sa Brokstonom.
Pobednika će odlučiti poslednja trka ove večeri.
Pitanje je šta će se desiti kada se Godolfin suoči...
sa moćnim trkačima iz Brokstona?
Gospodo, na mesta.
Spremi se.
Napred, Brokston! Trči barabo!
Napred Godolfin!
Napred! To!
Kako se približavamo kraju prvog kruga ove odlučujuće trke...
prva tri trkača su blizu jedan drugome.
Sada prelaze obeležje početka drugog kruga.
Brokston je prvi, Tajdvoter drugi, Stejt treći...
Da, i eno Godolfinovog trkača, lomata se tamo pozadi.
Polako, treneru. Opet se uzrujavaš.
Možda nije trebalo tako da vičem na njega,
Mislim, kako je jadni, tupavi pirat mogao da zna kakva su pravila?
Ali ja znam. Ja moram da brijem ovo lice svakog jutra.
Znam, treneru. I ja se brijem. -Nego šta.
Moraš da se pogledaš. Moraš da živiš sam sa sobom.
Moram da se držim svojih principa.
Naravno treneru. Drži se. -I hoću. I hoću.
Pa, narode izgleda da je gotovo sa iznenađenjima.
Sredina je drugog kruga, Brokston već vodi pola kruga ispred Godolfina.
Dobijamo li nešto za četvrto mesto?
Bojim se da ne.
Vidite li one stare dame tamo gore?
Pa, dozvoliću da budu izbačene na ulicu.
Dobar mi je pricip, a? -Pa...
Početak je trećeg kruga, Brokston je prvi...
prate ga Tajdvoter, Stejt i Godolfin.
Ko je rekao da ih ne možeš pobediti sve?
Hajde. Idemo sa ovog seljačkog vašara.
Vidite samo Silkija i njegove momke.
Misle samo kako da iscede svaku paru ove zemlje.
Pa, samo zato što sam imao šansu da im zatvorim priliv ne znači...
da je trebalo da se mešam, zar ne?
Nemoj samo da sediš tu, ti čudovište ledenog srca!
Da, ti! Ustaj! Učini nešto!
Ne foliraj se! Znam da me čuješ! Šta ćemo sa njima?
Tvoja krv i telo! Pustićeš da stradaju zbog mojih principa?
Zar nemaš ni malo ponosa?
Hajde! Ti si ovo započeo. Sada ga završi.
Hajde! Mrdaj!
Udaviću ga jednog dana. Požuri već jednom!
Približavamo se poslednjem krugu, Djui iz Brokstona je u velikom vođstvu.
Predao je palicu za... Ne, nije.
Još je kod njega.
Brokstonov poslednji trkač trči poslednji krug...
sa viršlom?
Tajdvoter vrši svoju predaju.
Stejt vrši svoju predaju, i...
Verujem da, da...
trkač iz Stejta ima bocu...
Trkač iz Godolfina, koji je zaostajao pola kruga prilazi zoni predaje.
Napred Godolfin!
Napred! -Ahoj, tamo!
Perfektna izmena! Prijatelji, Gudžer Larkin iz Godolfina...
je jedini od poslednjih trkača koji je kompletno izvršio predaju.
Sada prolazi kraj ostalih trkača...
koji se vraćaju po svoje palice!
Izgleda da imamo neku gužvu u zoni predaje.
Djui iz Stejta je uzeo palicu Brekstona. Da proverimo to.
Ne, to je viršla. Karver iz Brokstona...
vrhunski trkač, drži dve palice.
Ne! Jednu mu je uzeo Vilson iz Tajdvotera!
Hajde, Brakston, ne zevzečite se!
Gudžer Larkin je iskoristio svoju prednost
i pretrčao gotovo trećinu poslednjeg kruga.
Dtž'te ga! Drž'te ga!
Napred! -Gudžer Larkin je još u vođstvu...
ali mu ponestaje snage dok ostali lete na nogama!
Zaustavite ga! Zaustavite ga!
Ne tako, budalo!
Napred, Godolfin, napred!
Ustani! Ustani!
Ustani, Gudžere! Ustani!
Neverovatan trkački tim!
Bežite od mene, vi matori šišmiši!
Pobedile smo! Osvojile smo svih 45.000 slatkih dolarčića! Pobedile smo!
Tehnički, možda smo pobedili, ali zapravo...
Uspeo se dečko! Uspeo si! Briljantno! -Gdine, mislim, da kad čujete...
Da čujem? Šta ima tu da se čuje? Semafor govori sve!
Hvala vam, hvala vam, hvala vam, hvala vam!
Bez grubosti dame.
Budite dobre prema njemu.
Gđo Stoukroft? -Profesorko, tako smo srećne.
Gdin Ansvort iz banke dolazi ovamo, i možete mu dati novac.
I kad otkuca ponoć htele bismo da Gdin Voker ima čast da pocepa hipoteku.
Mnogo je učinio za nas.
A gde je G.Voker koji je toliko učinio za nas?
Mislim da je u svojoj sobi.
Nešto nije u redu? -Izvinite me.
Ali zašto ideš sad? Mislim, momci su pobedili.
Opklada je dobijena. Tvoja ženska je srećna.
Ima dovoljno para da se zbrinu stare dame.
Ne divim se tvojim razlozima za život.
Pa, ne muči svoj mozak. -Šta više, kada hipoteka...
izgori u plamenu večeras, postoji vrlo dobra šansa...
da se strašna kletva skine sa mene dobrog...
u kom slučaju bi mogao da se središ ovde...
i nekako nastaviš život... bez mene.
Slušaj me, neobrijani, misliš da bih ostao ovde...
posle svega što se ovde desilo večeras?
Šta bi rebalo da uradim da bih to izbrisao?
Ne, idem odavde. Moram da odem negde...
gde mogu iznova da počnem, pošteno, ovog puta.
Vrlo dobro. To nije moja briga.
Mislio sam da je malo prerano da napustiš svoje momke!
Napust... Napred!
Oh. Ćao.
Gde si krenuo? -Odlazim.
Nakon što si uzeo moj novac i okrenuo sve naopačke...
bežiš i ostavljaš nas?
Vala nećeš! -Šta se ti žališ? Dobila si pare nazad, zar ne?
Ne, nisam. Silki je varao na opkladama.
On je šta? -Pa, on...
Samo se nasmejao i rekao da neće da plati.
Izbaciće Gđu Stoukraft i ostale ujutro čim svane.
Pod normalnim uslovima, ako mogu da se setim tog vremena...
Imao sam divnu i prijatnu narav.
Znaš li šta ja mislim? -Ako bih ja mogao nešto da predložim...
Umukni! Umuknite oboje!
Koji oboje? -Umoran sam i besan...
što ljudi misle i savetuju me i daju mi glupe predloge.
Evo šta ću da uradim, pronaći ću tu jeftinu barabu...
i iscediću taj novac iz njegovog malog pokvarenog vrata!
Stive, ne možeš to u takvom stanju. -Kom stanju?
Pa, svi mogu da vide da opet haluciniraš.
Stive, ne možeš da se biješ sa Silkijem i njegovim ljudima.
U pravu je sinko. Treba imati srca za taj posao.
Srca? Pa, ti samo sedi tu i teši svoje.
Ja imam posla. -Mogu li sa vama, Gdine?
A, ne druže. Nema više tvojih velikih ideja.
Ja sam glavni ovog puta. -Biće mi čast da vam služim.
Stvarno to misliš?
Moja reč, Gine, je vrhunska garancija.
U redu, druže, idemo!
Spremni za ukrcavanje, kapetane! -Hvala vam, Admirale.
Sablja. Možda ti zatreba.
A? Šta? Na krevetu je.
O, Stive.
Stvarno si odlepio.
Udri ritam dobošaru.
Razvedrite se momci
U slavu mi hrlimo
uzdignutih glava odbacićemo strah
čast nas zove. Slobodni smo ljudi a ne robovi
Slobodni ljudi! -Jer ko je slobodniji od snova talasa
Srce oluje su naši brodovi
zastava je pred našim očima
uvek ćemo biti spremni
Spremni momci, spremni -Spremni!
Borićemo se i osvajati -Osvajati!
Opet i opet zajedno sad!
Srce oluje su naši brodovi a zastave su nam pred očima... -Stive!
Uvek ćemo biti spremni, spremni momci, spremni... -Stive, čekaj!
Neću da te pustim tamo samog.
Srce oluje su naši brodovi zastava je pred očima
uvek ćemo biti spremni, spremni momci, spremni
borićemo se i osvajati opet i opet
Još jednom, momče. Pevaj. Ne mumlaj!
Stive. čekaj!
Oh, opet vi? -Hoćemo da vidimo G.Sejmora.
Slušaj sestro, kažem ti jednom za svagda...
G.Sejmor neće da vid...
Hajde.
Eto me odmah.
Šta mogu da učinim za vas?
Došli smo da pokupimo novac koji dugujete Profesorki Bejker.
Novac koji joj dugujem?
Mora da se šalite?
G.Sejmor, platićete svaki cent tog novca, ili ću...
Ili šta, G.Voker?
Ili ćemo možda postati grubi.
Hoćemo li da radimo nešto ili nećemo?
G.Voker, divim se vašem stilu.
Zaista. Evo šta ćemo.
Znate, nema potrebe da prebijamo čoveka koji je heroj grada večeras.
To je loše za moj imidž. Ako znate na šta mislim?
Profesorko...
evo vaših $900 koje ste dali za opkladu.
Napred samo, uzmite ih. -A, ne!
Znate dobro da nam treba cela suma koju nam dugujete.
Profesorko, da vam objasnim.
Ako vam isplatim dobitak a onda ga vi date starim damama...
one će isplatiti banku, je l' tako?
I bingo, ode moj san iz detinjstva...
da tamo napravim kockarnicu vrhunske klase...
kao one što imaju na zapadu.
Žao mi je, neće moći. Ali reći ću vam nešto.
Imamo jako lep rulet ovde. Zašto ne zaboravite tu glupu opkladu?
Uzmite $900. Idite tamo i osvojite malo novca pošteno.
Garantujem vam, slatkišu, bolje ćeš spavati večeras.
G.Sejmor, dajte ovamo celu sumu ili ću da rasturim ovo mesto na parčiće.
Ma nemoj? -Imate tačno 15 sekundi... Šta?
Rekoh, uzmi pare, momak. Neka ženska proba sreću.
Da proba šta?
A ako izgubi?
Siguran si da će upaliti?
U redu. Uzećemo. -Šta? Sasvim sigurno nećemo!
G.Sejmor je izneo sasvim velikodušan predlog.
Znate, G.Voker, ne razumem vas.
Jedan minut ste vitez u sjajnom oklopu.
A u sledećem, vi ste... -Pa svi imamo svoje greške, je l' tako?
G.Voker, pametan je onaj koji zna kada da se povuče.
Dođite. Pokazaću vam lepu, tihu prostoriju...
rezervisanu za naše cenjenije mušterije.
Ali ja ne znam da se kockam. -Ovo je dobro mesto za učenje.
Hari, ovo su moji prijatelji. Pobrini se za njih, hoćeš li?
U redu, G.Sejmor. -Srećno, narode.
Uh za $900,molim. -Da, Gdine.
Ne brini ništa. Pusti da ja ovo završim.
Ja ću uzeti žetone, molim vas.
Žuti su dolar...
crveni su pet...
plavi su 25,beli su 100.
Nemate žetone od 50 centi? -Ne u ovoj sobi.
Stavite opklade, molim. -28 minuta je do ponoći.
Požuri.
Oh!oh, 29 je dobar broj. -Ne, ne, ne, ne. Kladi se na sve.
Nemamo vremena za gubljenje.
G.Voker, je l' vi to pokušavate opet da izgubite moj novac?
Nema više opklada, molim vas.
Broj je 31.
Oh, to nije moj br...
Oh, baš lepo. -Postavite opklade, molim.
Neka ga. Ostavi ga tu. Neka ostane sve.
Oh. -Ne, ne.
Ne možeš tako da pobediš. Stavi na jedan broj.
Hoćeš li molim te da me pustiš da radim po svome?
Nema više opklada, molim.
Broj 32.
I imamo 36 dolara na broju 32?
Pobedila sam! Rekoh ti. Imam talenta za ovo. -Dobro, dobro.
Plati mi! Plati mi! -36 puta 36...
Dobro veče narode.
Šta se ovde dešava? -Reci ti meni.
Dobro nam ide. Odlično. Da vidimo sad.
Stavimo sve na... -Ne, ne. Nemoj mi reći! Pusti me. -Ne pusti sad mene!
Stive, jesi ikada igrao ovo ranije? -Ne, ali mogu ti reći...
Onda ostavi moje žetone, jer ja imam sistem.
Sistem? Kakav sistem? -Ženska intuicija. To je to.
Hoćeš li više da ih staviš na jedan broj?
Ne! Stive! -U redu?
Zar ne razumeš? Nemamo vremena.
Zavrtite taj točak, molim.
Pazi na sto. Šta god da se desi, pazi na te žetone na stolu.
Još jednom ovako i gotovo je.
35 puta 36...
Pa, sada smo u igri.
Ne budali se više s njima. Nagazi kočnicu. -Važi.
Zavrtite točak, molim. -Da, madam.
Sve ide na broj 20.
Oh! Oh! Uspeli smo! Uspeli smo!
Šta? -Broj 15.
Žao mi je madam.
Znate šta ja mislim? Ovo je glupa igra.
Ne razumem. Mora da je nešto pošlo naopako.
I ja bih rekla da je tako. Zamalo da sve izgubimo.
U redu. Bez panike. Opusti se.
Još uvek imamo polovinu žetona koje smo osvojili prvi put.
Proklete varalice.
Vidi, stavi sve žetone. Sve ih stavi.
Ako stavimo sve žetone koje imamo na jedan broj...
i on izađe...
Da. Još smo u poslu. -Postavite opklade, molim.
Samo je jedno pitanje... -Da, šta ako ne izađe?
Ne brini. Sve ide na 11.
Stive, to je sve što imamo! -Nema više klađenja, molim.
Sve ide na 11.
Opusti se.
Uspeli smo! Uspeli smo!
Dobili smo! Dobili smo! -Da, uspeli smo. Idemo. Imamo dovoljno.
Dovoljno? Dovoljno? Šta? Jesi li poludeo? Pa krenulo nam je!
Pomisli na drage stare dame! Šta bi sve mogli da im kupimo.
Mogli bi da im kupimo tople kapute i kola i konjiće za polo.
Šališ se? Moramo da idemo odavde. Jedva da ćemo stići na vreme.
Hej, isplati nas! -Čekaj. Samo još jednom.
Isplati nas. Mnogo se žurimo.
Mala opklada. $100? Možda 20... 25? -Hej, momak. Hej. -Dolar. Samo dolar.
Isplata. Da.
36.000-36.000 -37.000
38.000-38.000 -Dovoljno je.
Mi vam zahvaljujemo, Piratske kćeri
vam zahvaljuju i laku noć. -Dovoljno je?
Idemo. -Ima još tamo. Možda da uzmemo za sreću.
Ne još. Tek sam postavio nov tepih.
Čujem da ste dobro prošli. -Nije loše.
Mogu li da vidim?
Molim.
Vidi, vidi. Baš lepo, zaista.
Srećan sam zbog vas.
Vidite? Dobro ste prošli. Silkijev savet, zar ne?
Zašto ne bi i sada poslušali moj savet i dali to meni da vam čuvam.
Ne, nećeš.-Ovo je pretežak teret za tebe...
da ga nosiš okolo, dušo.
Ovo je veoma opasan kraj.
U redu, Profesorka, dajte mi torbu.
Bio sam veoma strpljiv sa vama i vrlo civilizovan.
U redu, momci.
Pomeri se tamo Džoana. Hajde.
Pokažite mu silu momci.
U redu momci, potežite.
Promašio si me.
Šta je to s vama? Ustanite i sredite ga.
A sada je red na G.Sejmora.
Stive! -Uzmite mu pištolje!
U-Uzmi mu pištolj.
Stive! -Upucaj ga! Upucaj ga!
Upucala sam ga. -Ne uperuj ga ovamo!
Svi napolje koji to žele! -Hajde!
Stive!
O, odlično, momče, da.
Evo čamca dole. Požuri. -Samo nastavi momče. Ostaću malo.
Zabavi se.
Upomoć! Upomoć!
Hajdete bre. Ne budalite se više!
Hvatajte ga kako god možete!
Imaš li pojma s kim se bijemo?
Nije "ko"ono što me brine, već"šta"!
Da li pobeđujemo, G.Sejmor?
K-Ko je to? -Ja sam, glupane.
Tu je negde oko nas. -Ako misli da se plašim...
Zaustavite ih! Zaust...
Zar nam ne možete dati još malo vremena?
Veoma mi je žao, dame, ali ja sam uvek precuzan u ovim stvarima.
Prema uslovima u ovom dokumentu...
ako ne isplatite odgovarajuću sumu do danas u ponoć...
što je oko 11 sekundi od sada...
osam, sedam...
šest...
Hvala, G.Ajnsvort. Bilo je zadovoljstvo poslovati sa vama.
G.Voker, ovo je trenutak koji smo većina nas...
čekale celog svog života.
Hoćete li da spalite hipoteku?
Gđo Stoukroft, hvala vam mnogo, ali ta čast ne pripada meni. Ja...
Udari im glavu o glavu...
Evo momka kome stvarno treba da zahvalite.
Zdravo, druže stari. Drago mi je da te vidim.
Dame, ponavljajte sve zamnom, molim vas. I ti takođe.
Dozvolite da vam predstavim vašeg stvarnog dobrotvora.
Kapetan Crnobradi!
Moje poštovanje, madam.
Dobre dame, vaša dobrodošlica me je duboko ganula.
Pregrub sam ja da bih bio galantan...
Ali moram da kažem...
da nikada nisam video lepši zbor...
kako zuri u mene.
O, da. Hvala vam na pažnji. Hvala vam.
A ipak ne možete znati kako je bilo osobi mojih kvaliteta...
da bude bez jezika, da nema s kim da popriča...
200 prokletih i prašnjavih godina.
Ipak sada, moj se glas opet čuje.
Oh, hvala vam.
Ipak stanite. Nije moja želja...
kao osobe...
velikodušne kao što jesam...
da prigrabi lavlji deo slave.
Ne, ne. O, ne.
Ovaj mladi...
pevac, moj dobar pijatelj...
je odigrao najveću ulogu...
u vašem spasavanju od propasti.
Pa, ja sam samo... -Ne sad, sinko.
Naša srca su previše puna da bi čuli više.
Sada, mogu li dobiti zli dokument.
Aldeta...
vreme je.
Odlazim sada...
na daleku...
i nadam se gostoljubivu obalu.
Preklinjem vas...
zapamtite ovo.
Ja, Edvard Tič, kapetan...
poznat kao...
Crnobradi...
nisam bio potpuno zao.
Pazi na ovog momka. Potrebna mu je pomoć.
Ostaj mi zbogom, momče.
Zbogom Kapetane. -Nećemo se sresti više.
Pazi mi sve ženske.
Jer on je dobar momak
On je dobar momak
I to kažemo svi
Podelite ovo među sobom, lepotice moje.
Znaš šta? Mislim da će mi nedostajati stara baraba.
Znaš šta?
Volela sam te i kad sam mislila da si poludeo.
Vidi!
Kapetane, lepo je videti vas opet, Gdine. -Gde ste bili?
Vi ste prizor za umorne oči, Gdine. Gde idemo sada?
Lenje bitange, sredite se!
Podigni sidro. Podigni glavno.
Življe to, ili ću vas odrati...
i ispeći sebi za večeru!