Zaradi ameriške opioidne krize se odvisniki obračajo k novi drogi,
hiloferdinu, ki mu na ulici pravijo hype.
Mesta so kot vojna območja, soseske propadajo. Policija se je umaknila.
Razpečevalci komaj zadovoljujejo potrebe trga,
zato hyperji na vse načine poskušajo priti do omame …
Obrobje mesta, petek ob 00.20.
Pustite me noter! Vstani! Pusti me noter!
Vidiš to? V vsaki etaži je podgana.
Če jih nočeš hraniti, v redu.
Ni ti več treba, ker mi je uspelo.
Našel sem kupca. 500.000.
Zdaj je pravi čas. Kupec ne bo čakal. –Človek, kakšen tip …
Pogovoriva se na balkonu.
Dobro si opravil, Roadie.
Gre zares? –Ja, zagotovo.
Vse se bo začelo jutri ob zori. 18 ur.
V redu. Vse raztovori.
Odhajam od tod. –Že grem.
Si mi sledila?
Bi to rada?
Torej?
Daj. Če si to res želiš.
DrSi predstavlja VFW
Petek, 15.55
Ne odobravam paravojne miselnosti,
ampak ljudje morajo vzeti stvari v svoje roke. Policistov ni zadosti.
Sami se pobijajo med seboj. Pri tem ne moremo pomagati.
Ne bom tvegal življenja …
Na ulici je manj brezdomcev. Morda je več zločinov, a to bo minilo.
Ljubica je še v pogonu, kaj? –Bolje ji gre kot tebi.
Ni malo prezgodaj za to? –Začni dan, kot se spodobi.
Najbrž imaš prav. –Naj se zabava začne.
O, bog!
Ob pogledu na staro sosesko te zaboli srce. Včasih je bila res lepa.
Škoda, da propada. –Spreminja se v vojno območje.
Povem ti, kaj je krivo. Preklete droge.
Kar se tiče tvojega avta … Star je, ampak še deluje.
Trenutno. Ne uroči ga.
Star je, ampak še deluje. Tako kot midva.
Vidiš to? –Ja. –Vse več klošarjev je.
Opazil sem jih pred dvema tednoma, zdaj jih je vse več. –Narkomani?
Ne vem, zagotovo so odvisniki.
Cel kup jih je. Ampak dokler so tam …
Ugani, kaj. –Kaj?
Slavljenec! –Jebi se! –Ne, rojstni dan imaš!
Nikomur ne povej. –Nisem edini, ki ve. Misliš, da drugi ne vedo?
O, bog! Sranje!
Super, prišli smo.
Sanjal sem, da si zapeljal čez vsako luknjo v mestu, Fred.
Niso bile sanje. –Je bilo namirno? –Namirno? Od kod pa si?
Walter, prižgi luči. –Prav.
Tako.
Pasji sin. Ta smet dela zadnje izdihljaje, Fred.
Hej, Walter. Pomiri se.
Bodi nežen. Prinesel sem jo iz Bloody Ridgea.
En človek z nožem brani svet pred komunističnim režimom.
Včasih ti je bila ta zgodba všeč. –Včasih se mi je dvignil brez viagre.
Poglej in se zjoči. –Na ukaz. –Jezus.
Srečni dan. Dajmo. –Moram vprašati? –Potreben je. –Daj jo noter. –Bedno.
Poglej to. –Gledam.
O, bog. –Tako.
Čakaj malo. –Kaj? –Odprl si jo že, ne? –Ja.
Kdo ve, kje je imel ustnice. –Še sam ne vem, dvakrat obriši.
Raje trikrat. –Izvoli.
Tako. –Na nas. Še vedno smo tu. –Še vedno smo tu. –Prekleto res.
Nisi tega popravil? –Tako sem mislil. –Tiho, to je moj najljubši da.
Napoti si mi. –Zastiraš mu pogled.
Dve. Tri. Spustite se. Dajmo. Pretegnite se. Dve. Tri.
Gospodje! Moji junaki.
Postaja VFW 2494, petek ob 18.30
Kako lep dan.
Lou se je uredil. –Ja.
Je Biro zaprl Loujeve limone? –Ne delam, ker je poseben dan.
Pa ne še ti. To ni res!
Ker je to poseben dan, potrebujem uslugo.
Dovoli, da te rešim tega rjastega prazgodovinskega avta. –Ne, hvala.
Dal ti bom dva odstotka popusta. –Mojbog. –Dva odstotka!
Enega, ker te imam rad in si prijatelj. Drugega pa, ker imaš rojstni dan.
Ampak transakcija mora biti gotovinska zaradi tvoje visoke starosti.
Pusti ga, Lou, še posebej danes.
O vsem se lahko pogodim. Žival sem. –To je pa res. Prekleta kača.
Veš, kaj, Lou? Če me boš še naprej opominjal, da je moj rojstni dan,
in to velja za vse vas, vas bom začel opominjati na neplačane račune. –Daj!
Seveda boš. Ampak še prej poglej Zabriskijev prazen kozarec. –Oprosti.
Lepo, da vsaj eden pazi name. Hvala, Doug. –Prosim. –Jezus!
Si povozil dihurja na poti do sem?
Ne. To je izboljšana, medicinska. Kalifornijska zelena.
Imaš kakšno bolezen? –Sestra iz Zveze veteranov.
Torej že obstoječa.
Naj bi zdaj znanstveniki izdelovali.
Človeka popelje v drugo dimenzijo.
Hočem to znanstveno travo. Daj. Ne to, poslinil si jo.
Zvil ti bom enega. In za Freddyja. Morda se bo še starec pridružil.
Ne, ne. Edini strup, ki ga bom dal v to krasno telo, je tukaj.
Morda Freddy? Boš zvil enega za to priložnost?
Zvijaj, kar hočeš, ampak kolikokrat ti moram reči, da nesi to sranje ven?
Kaj ti je? Si zadet? –Freddy!
Kaj, če bi nocoj prej zaprli? –Stranke imamo.
Spodil jih bom. –Pravi si za to.
Kaj načrtuješ? –Najboljši rojstni dan doslej.
Idioti. Kup bedakov, to ste.
Boz, to je dvakrat višja cena. Je to res prava stvar?
Veš, da je Roadie nekoč že zajebal.
Kristus. Pusti me, da poskrbim za svojega brata.
Umakni hyperje od tod. Nočem, da gre kaj narobe.
Te cigarete so zanič, veš to? Zanič cigarete imaš.
Zakaj nimaš kakšne organske znamke ali kaj takega?
Takoj jih bom nabavil, Walter.
V redu, gospodje. Zberite se okrog tabornega ognja, ker je čas za zgodbo.
Piše se leto 1969. Čez lužo smo.
To je bilo, ko Fred še ni bil takšen.
Imam prost konec tedna v nekem usranem skladišču goriva.
Pijan sem kot klada in zagledam njega.
Sovražim ga, saj je bil metalec za Rocketse iz sosednjega mesta
in mi je v četrtem letniku srednje šole v glavo pognal hitro žogo.
Bum! Padel sem.
Hotel sem ga raztrgati, ampak …
Veš, kje si? Na postaji VFW.
Bi preveril njegovo osebno? Zna biti, da je prevarant.
Daj, preveri. Prepričaj se.
V redu, Abe.
Kaj piješ? –Pivo, prosim.
Vodiš parado? –Ne.
Rekli so, da bom prišel v prvi razred, če bom na letalu nosil uniformo.
Ni uspelo.
Walter, to ti bo zaprlo usta. Pravkar je prišel domov. –Ja! –To, ja!
Ne išči denarnice, nihče ne plača na prvi dan vrnitve.
Fred, rundo za gospoda. –Še sam dajem prispevek.
Ampak ne za to razredčilo na polici.
Ravno sem prišel do dobrega dela. –Očitno si šel po daljši poti.
Hej, novi. –Shawn. –Shane. –Shawn. –Kakorkoli.
Sploh te ne poznam, ampak vem, da te bo to navdušilo.
Tega pizduna sem zbil na tla in ga gledal zviška,
ko sem nenadoma spoznal, da je prekleti štabni vodnik.
Sedem činov nad mano. Imel sem 19 let in usral sem se.
Poslali me bodo na vojaško sodišče. Konec je z mano.
Kaj si najprej rekel, Fred? Se spomniš svojih prvih besed?
Rekel sem …
Vojak, imaš rad ameriške muce? –Ja!
Točno to je rekel. Mislil sem, da ni pri pravi.
Ampak ne, imel je karte za predstavo USO tistega večera,
na kateri je miss 1963. leta tresla svojo …
Bilo je sijajno.
Freddy je rekel, da je utrpel toliko krogel Vietkongovcev,
da ga je ta redeče-belo-moder desni kroše spomnil na dom.
Opravil je nekaj klicev in me premestil v svojo enoto.
Jaz, Lou in Fred smo skupaj zaključili vojaško dolžnost in se vrnili domov.
Potepali smo se po mestu, pleskali hiše in podobno.
Nekega dne nam je bilo dovolj in s prvim letalom smo se vrnili v drek.
To je bilo dovolj zame.
Ampak Fred, Kristus, ta se pa ni ustavil.
Petkrat je bil tam. –Dovolj, Walter. –Moral bi ga videti.
Bil je živ, pravim ti. –Hej! Nehaj.
Ravno sem prišel do velikega preobrata. Poslušaj to.
Miss 1963. Fred, si se kdaj vprašal, kaj se je zgodilo s tem dekletom?
Poročila se je, rodila dva otroka in ena je sledila mamini karierni poti.
Zato ti bom postavil enako kočljivo vprašanje, kot si ga ti meni takrat.
Imaš rad ameriško muco?
Kaj je to?
Miss 1963 ima hčerko, ki ji je zdaj ime Crystal.
Nocoj bo plesala na drogu v Deja Vuju na Lincolnovi.
Daj no. –Vsi bomo šli. Ne smeš zavrniti vabila, ker proslavljamo.
Ne bomo slavili v tej luknji. –Baru. –Usranem baru.
In ti, moj mladi prijatelj, boš dobil dobrodošlico, vredno junaka.
Tako bo. V redu?
Ne šalim se. Zberite se, odhod je ob 23.00 ali kadarkoli neham scati.
Karkoli bo prej. –Ne, ne. –To je to.
Nima dlakave muce. –Kaj? –Rad imam dlakave muce.
Kaj ji daje pravico, da si jo obrije? –Saj je njena muca.
Ne razumem, kako jim uspe, da so tako gladke. Kot bob steza.
Laserji. –Laserji. Seveda, mali ve. Laserji! –Mali ve.
Moonraker scvre dlačice iz vesolja.
Ne razumete. Včasih sem kupoval veliko zobotrebcev.
Za vsak primer, razumete?
Čakajte malo. Me je zadela kap?
Če pravi, da se selimo, se selimo. Je vse pripravljeno? –Ja.
Veliko težavo imamo. Ponoreli so.
V redu. Ta kraj je šel k vragu.
Načrt B. Po robo grem, ti pa naredi, kar moraš.
Jebenti!
Zaboga!
Kdo je bil tu notri?
Hej!
Jebenti.
Kuščarica!
Ne vedo, kaj zamujajo.
Ta tema …
Popolna je.
Spokojna.
Prekleto.
Žal bo to vse za danes, fantje. Zabave je konec. Za danes zaključujemo.
Fred, govoril sem ti o tem tipu.
Eddie Harris je najboljši električar v mestu, lahko ti uredi elektriko.
Delalo bo kot čebelica. Vraga, morda boš lahko celo postregel hladno pivo.
Če je kaj podoben vodovodarju, ki si mi ga poslal nazadnje, pozabi.
Niti besede. –Kaj si storil?
Poslušajte.
Umazana, umazana mala plazilka,
vsem znana kot Kuščarica vam je ukradla fiks.
Dal bom toliko hypa, kolikor hoče, dovolj, da si utekočini mandlje,
tistemu, ki mi pripelje dekle.
Kuščaričina sestra? Čemu je to služilo?
Ne bo prišla daleč, hyperji mi jo bodo pripeljali. –Pol jih komaj hodi.
Ne podcenjuj jih, Gutter.
Veš, vojska možgansko mrtvih živali je še vedno vojska.
Freddy, to te bo spravilo v dobro voljo. Nocoj še pleše. Daj!
Ne, Walt, prej bom zaprl.
Čakaj. Iz pip še teče, kajne? –Ja.
V redu. Eno za na pot. Ranger? –Razumem.
Vojak, se ti ni treba vrniti k mami svojega otroka? –Ne. Ženo imam.
Imaš kaj odvečnih zobotrebcev?
Kuščarica, vrni se!
Kuščarica!
Kaj, hudiča?
Družba! Hej! –Kaj je?
Fred, neko dekle …
Hej! –Prekleto, Kuščarica, kaj si storila?
Hej.
Kristus! –Na tla!
Ne!
Izmeček!
Sranje. Sranje. –Doug, prijatelj.
Kaj, hudiča, se je zgodilo?
O, Fred. Fred. Kristus!
Fred. Mrtev sem. –Nisi, zdrži. Me slišiš, brat? Zdrži.
Pomagajte mi, fantje. –Držim ga. –V redu.
Počasi. Ne, zelo počasi, počasi. Zdi se, da mu rama visi na nitki.
Odlično. –Posedimo ga. Dobro, dajmo.
Dvigni.
K pultu. –Pazi na njegovo glavo. –Držim ga, ne skrbi. –Malo više.
Pazi glavo. –Više. –Dobro.
Mali, zapri vrata. –Držimo te. –Moraš mu nadeti obvezo.
To naj bo odprto. –Ostani z nami. –Ne skrbite zame. Kje je mali?
Dvigni mu roko. Dougie, odpri oči. Slišiš? Hočem, da jih odpreš!
Z mano greš, psica!
Hej, zmene!
Jaz bom, mali. To je za Douga, kreten!
Ja! Tu imaš!
Dihaj. –Kot bi krpal preluknjano cev.
Vidiš? Ne gre. –Gre, dihaj. –Počasi, Doug.
Kaj, hudiča, se dogaja zunaj?
Mali, preveri stranska vrata.
Počasi, počasi. –Si v redu? –Ja.
Bi rad še kdo prišel v moj bar?
Je še kak drug izhod? –Na hodniku. –V redu. Premakni rit, gremo! –Prav.
Jezus, kje imaš glavo, Lou? –Ves sem krvav. –Potrebujemo boljšo obvezo.
Daj mi pas. –Iz aligatorjeve kože je. –Daj mi ga, sicer te zadavim z njim!
Kristus.
Kako je z njim? –Slabo.
Obdrži ga pri življenju. Zadaj bomo odšli. –Prav.
Počasi. Dobro, malo tesneje. –Ja, malo tesneje.
Kako kaže zunaj?
Zdi se, da ni nikogar. –Klinc gleda. Pripeljal bom avto.
Douga dajmo noter, odidimo in pojdimo jest.
Sranje! –Vraga!
Noter!
Kje je Z?
Mrtev je.
Kaj, hudiča, se dogaja? –Počasi, počasi.
Ta izmeček je priletel noter in naenkrat se ponavlja Khe Sanh.
Ali tiste živali zunaj ne vedo, da bi morali biti v slačibaru
in slaviti Freddyjev rojstni dan? –Lou, zapri gobec!
Tukaj mu ne moremo pomagati. Moramo ga spraviti v bolnišnico. –Bomo.
Abe, za pultom so čiste krpe, še naprej jih pritiskaj na ramo.
Ohrani ga pri življenju. Drugi zavarujte vrata.
Bomo sedeli tu s palci v riti? –Lou, vse bo še v redu.
Manjša sila deluje, medtem ko se večja sila prerazporedi.
Tovornjak bom pripeljal do vrat.
Spravili ga bomo noter in živi odšli od tod.
Razumem. –Gremo, čas je na njihovi strani, ne naši.
In več kot očitno ni na Dougovi. Gremo.
Uporabi biljardno mizo kot barikado.
Dajmo!
Fred. Hej, poslušaj.
Oba veva, da to ni edina možnost.
Najstniško misico lahko potisnemo nazaj skozi vrata, od koder je prišla.
Hočeš biti tak človek?
No …
V redu. Kril ti bom hrbet.
Vzemi tovornjak in takoj pojdi na policijo.
Prej si nekaj rekel.
Morali bi videti to barabo, ko smo bili tam. Bil je živ. –Ja.
Nekaj ti povem, prijatelj. Trenutno se počutim klinčevo živega.
Glej, da bo tako ostalo.
Prekleto.
Vrni mi to. –Kaj?
Vrni mi to.
Ne vem, o čem govoriš.
Potem boš umrl.
Pridi, psica! Kar pridi!
Fred. Si v redu? –Sem. Hej.
Hvala, Walter. –Jezus. –Res sem ti hvaležen.
Sranje. To je bilo … Sranje.
V redu. –Jaz bom tistega na levi.
Fred! Walter! Pridita! Povsod se plazijo! Pridita!
Jebenti. –Jezus.
Mojbog.
Orožje imaš. –Tako je.
Dobro se znajdeš z njim. –75. rangerski polk, gospod.
Klicali so me Ostrostrelec. –Dober vzdevek.
Ostrostrelec, res me veseli, da si nocoj prišel na pivo.
Vsaj nekdo. –Kaj pa zdaj?
Punca bo morala začivkati. –Dve uri, pa nič.
Policija ni ničesar slišala? –V tej soseski so streli kot črički.
Hrup ozadja. Konjenice ne bo, Lou.
Čas je za vprašanja in odgovore.
Sedi! Kako ti je ime?
Elizabeth. Kličejo me Kuščarica. –Jaz sem Fred.
Težava je, da bomo s prijatelji nocoj umrli,
če nam ne boš pojasnila, kaj se dogaja.
Malo prej me je neka ženska poskušala ubiti na parkirišču.
Toda razjezilo me je to, da mi je uničila avto, ki ga imam zelo rad.
Poleg tega mi je rekla, naj ji nekaj vrnem. Kaj to pomeni?
Ni rekla "vrni jo" ali "vrni Kuščarico".
Ne. Rekla je: "Vrni mi to." Kaj je "to"?
Težko te je streti.
Je kdo videl, ali je kaj nosila, ko je prišla noter? –Nisem videl.
Ne, ukvarjal sem se s kretenom, ki je hotel Dougu odrezati roko.
Nehaj s tem sranjem in jo vrzi ven.
Morda imaš v sebi še kaj usmiljenja, jaz ga več nimam.
Ti pa začivkaj, ljubica, sicer te bom premlatil. –Nihče ne bo nikogar mlatil.
To je moj bar. –Tudi ti ne boš.
Pizda! Sranje!
Že v redu, nič ti ni.
Si v redu? Oprosti.
Pojdi se umit.
Sam si si kriv!
Sam si je kriv. –Ja.
Povej mi dobre novice. –Enega sem eliminirala, toda nisem mogla noter.
Kje je Roadie?
Mrtev je. Točaj ga je ustrelil.
Ja. Takrat si bil še v redu, Fred.
Sranje.
Hej, mala pastirica se je z nami igrala skrivalnice.
Jezusna.
Koliko je tega? –Ogromno. –Dovolj, da jo ubijejo zaradi tega.
Hej, si to ukradla?
Boz je ubil mojo sestro. To je vse, kar ima, vse njegovo življenje.
To je to. To mu bomo vrnili, pa bo te môre konec.
Lahko bomo šli v slačibar, kot smo hoteli. –Ne bo šlo.
Tip z razpočeno glavo je Roadie, Bozov mlajši brat.
VFW.
Kaj, hudiča, je to? –Veterani tujih vojn.
Vojaki? Dobro. Vojaki znajo umirati.
Umorili ste mu brata. Ne bo odnehal … –Dokler nas vseh ne pobije?
Ja, vaše otroke, vnuke in pravnuke. Kristus, koliko ste sploh stari?
Jebi se, mrha. –Nehaj s komentarji o starosti.
Ni bil umor, ampak samoobramba. Napadel nas je s sekiro. –Kaj potem?
To je kot Območje somraka. Punca nam govori, kaj se bo zgodilo.
Morda si je tvoja zadrogirana sestra to zaslužila. –Molči! –Nehajta!
Hej! Moj lokal, moja pravila. Če ti to ni všeč, se poberi.
Vrzimo jo ven … –Za boga, molči že, Lou!
Hej. Vzemi.
Bil si vojak, in to dober. Tako kot vsi mi, ni tako?
Vedimo se temu primerno. Postavimo zaščitni krog in se uprimo.
Spomnite se Alama. –Tam so vsi umrli. –Ja. –Bedak.
Imam devet šaržerjev za kaliber 12. Ranger? –Tri za 45-ko.
Imam veliko gasilsko sekiro in Doug lahko potrdi, da je učinkovita.
Kaj praviš, mala? –Ni dovolj. –Potem pa veselo na delo.
Hej. Se boš znašel s tem? –Ne, jaz bom. Jaz bom.
Si prepričan? –Niso me zadeli v prst za sprožilec.
Bodi dober do mene, Gordie.
O, madona. Naravnost v rit.
Prinesi jih. –Ta mali prašiček je šel na tržnico.
Sploh nočem reči, kam bo šel tale.
Tako. Še malo, še malo.
Vidiš, trik je v tem, da ga odpreš in prižgeš
z enim zelo kulskim, gladkim gibom.
Včasih mi je dobro šlo, zdaj pa imam vse bolj toge prste.
Ta lokal je precej odvraten. –To je naša postaja VFW 2494.
Kaj to pomeni? –Pomeni, da je to dom. Vsaj zame.
In za te ostale potepuhe.
Ko smo se vrnili iz Vietnama, nas je vleklo enega k drugemu
in nas skupaj naplavilo sem, kot bi nas prinesla plima.
Nekoč nas je bilo več. Veliko več, ampak …
Kako je bilo tam? –V Vietnamu? –Ja.
Spomnim se blata.
Plazenja po blatu.
Veliko jih je umrlo v blatu.
Sovražil sem prekleto blato.
Veš, Abe je …
On je stari nergač, ki premore toliko očarljivosti kot kladivo.
Ni bil v Vietnamu, ampak v Koreji.
Druga vojna, enako sranje. –Enako blato?
Ja. Enako blato, le da je bilo njegovo zamrznjeno.
In stari ranger Rick oziroma Shawn se je pravkar vrnil iz puščave.
Tam ni blata, temveč samo en kup peska.
Ni pomembno, kje si se boril. Če se vrneš, imaš tukaj dom.
Ste pripravljeni? –Pazi, da te rogovi ne ubijejo.
Pazi, da si ne izdreš oči. –Ni problema.
V redu. Ne pobij vseh naenkrat.
Klinc gleda, nobenega ti ne bom pustil.
To se lepo sliši, Gordie.
Izvoli, nekaj imam zate.
Vse bo v redu, če naju le napadejo na drsalkah.
No …
Vsak čas bomo imeli družbo.
Stopi za pult in popazi na Douga.
Ne, lahko pomagam. –Ne dvomim. Pomagala boš tako, da boš pazila nanj.
In če se kaj sfiži … –Jih bom ubila.
Vedel sem, da te je težko streti.
Pridi, pizdun.
Naj pridejo. –Začenja se.
Pomagati moram. –Pomiri se. –Moji prijatelji so. –V redu bo. Mirno.
Pojdi po granate! –Jaz bom. –Vzemi ven!
Prižgi mi. –To ni zdravo. –Se hecaš, mala? Medicinska je.
Zmagujemo? –Ja. Tvoji prijatelji zažigajo.
Hej.
Pridi, Lou! Kristus! –Oprosti, Gordie.
Potrebujem malo pomoči.
Prekleti hipi. –Izvoli. Padla ti je.
Držim te. Držim te.
Si zdaj moj klinčevi rešitelj?
Zdaj imam na suknjiču kri in vloženo svinjino.
Dobro si videti. –Hvala.
Hej. Samo sprehoditi se moraš. –Ja, jebi se. –Sedi sem.
Ste vsi ostali celi? –Naj preverim. Ja.
Sranje.
Jezus.
Sranje. O, bog. –Si v redu?
Bravo. Povem vam, ta pasji sin mi je predrl prsni koš.
Bo prišlo še kaj teh prazgodovinskih bitij? –Zabarikadirajte vrata.
Uporabimo trupla kot vreče peska. –Gremo.
Predolgo traja.
Starci so najbrž ubili Tanka.
Jebenti.
Sonce bo kmalu vzšlo. Če ne pridemo noter, bo konec.
Naloži.
Težko robo, najtežjo.
Sit sem teh igric.
Hvala, da si mi rešila življenje, Elizabeth.
Jaz sem to začela.
Potem pa to dokončajva.
Hej. Hej. Poglej me.
Samo oplazil si ga. Izgubljaš ostrino?
Ne spravljaj me v smeh. Zelo me boli.
Čas je, da zaključim igro.
Ne bo šlo. –Še eno za na pot. –Dal ti jo bom, toda ne za na pot.
Za moj rojstni dan. Se spomniš?
Starejši sem od tebe, moraš me poslušati.
Vse najboljše.
V redu je.
Hej, mali. Se spomniš, kaj sem rekel, ko si prišel?
Ja.
Ko prideš v moja leta, ljudem ni mar, kaj govoriš.
Pripravljen bom. Z veseljem bi doživel tvoja leta.
Lou? –Ja? –Veš, tista torba, polna droge, ki jo je prinesla?
Ja. –Kaj, če bi imel vse to v gotovini?
V gotovini, čisti gotovini. Kaj bi naredil z njo?
Veš, kaj bi naredil s sredstvi, ki bi jih dobil za te smeti? –Ja?
Obema bi kupil lepo krsto.
Z zlatim okrasjem, dodatnimi blazinami in spominsko peno.
Najboljše, kar se jih da kupiti, da bi nama bilo udobno
kot medvedkoma na jasi, potem ko bi umrla.
Veš, kaj? Moraš izpiliti svoj klepet v strelskem zaklonu.
Jezus. Jebenti!
Lou je na robu, še malo, pa se mu bo zmešalo. –Moramo ga zadržati.
Ne, to ni rešitev. Tudi ti pizduni so v slabem stanju.
Šel bom ven in se prebil. Glasen bom in jih zamotil.
Odnesita Douga v moj avto in ga odpeljita. –Ne boš preživel dveh ulic.
Imaš kakšno boljšo zamisel? Doug umira na točilnem pultu!
Ne bom ga pustil, da bo izkrvavel.
Fred! Fred! –Sranje. –Kaj, za vraga, je zdaj to?
Fred! Ti baraba! Kaj pa počneš? Vrni mi to!
Hej! Nehaj! Kaj se dogaja?
S pogajanjem nas lahko spravim iz tega sranja. –Ne. –Lahko.
Lahko naredim, česar ti ne moreš. Imej malo zaupanja vame.
Lou. –Samo enkrat.
Lou … Ta torba je edino, kar nas ohranja pri življenju.
Če jo predaš, boš skuril ta kraj kot škatlico vžigalic. Razumeš?
Dobro. V redu.
Kakšen dan. Pojdi zavarovat vrata, potem pa se vrni sem.
Spila bova šilce.
Prestar sem za to sranje, to ti povem.
Hej! Lou! Kam greš? –Vrnil se bom.
Konec koncev moramo proslaviti rojstni dan.
Lou! Počakaj!
Znorel je. –Prodajalec rabljenih vozil je. –Samo o mucah razmišlja.
Dogovorimo se. Sklenimo posel.
Hočem reči … Kako vas lahko danes posedem v to vozilo?
Seveda.
Nisem oborožen. Prišel sem se pogovorit na štiri oči.
In? Kaj ponujaš? –Preprosto izmenjavo.
Mi vam bomo vrnili vaše … Saj veste, vaše droge.
Lahko boste šli svojo pot.
Zanimivo. V bistvu nesprejemljivo, vendar kljub temu zanimivo.
Samo ena rešitev je zadovoljiva.
In to je, da nam vrnete robo in da vsak od vas umre.
Kaj, če bi sklenili kak kompromis?
Pogajajva se, s tem se ukvarjam.
Si že slišal za Loujeva rabljena vozila?
Morda si videl kak moj oglas na televiziji.
Svetlolaso dekle reče. "Želite kaj novega? Pokličite Louja!"
Jaz sem Lou. To sem jaz.
Ne poznam.
Se lahko za trenutek iskreno pogovoriva?
Mojemu prijatelju tam notri se je zmešalo.
Misli, da je še vedno poveljnik voda v džungli.
Torej je on glavni?
Niti ne. No, do neke mere, ampak tudi jaz imam precej vpliva.
Ampak tukaj govorim s tabo …
Nobenega pogajanja ne bo.
Ampak morda se boš še izkazal za koristnega.
Fred! Tvoj prijatelj rad klepeta.
Kaj pa ti? Boš zdaj govoril?
Pošlji punco in torbo sem, pa ti ga bom vrnil.
Fred, kaj se dogaja? –Daj mi torbo.
Tokrat te zadnjič nagovarjam. Zadnjič!
Oba vaju bodo ubili. Fred, oba vaju bodo ubili!
Ti odločaš, Fred!
To hočeš?
Izpusti ga! –Sranje, Lou. Daj no.
Če hočeš tole, izpusti mojega prijatelja.
Prekleto.
Klinc gleda. Ubijte ga.
Fred, na tvoji levi!
Lou!
Fred! Pojdi! –Sranje. –Pridi, Fred.
Daj mi nogo. Počasi. Pridi.
Pridi. –Posedimo ga. –V redu, pustite me.
Takole.
Mi daš …
Tako. –Hej, daj mi malo.
Tako naredi. V redu?
V redu je.
Prekleti Lou.
Doug?
Doug, reci nekaj. –Sranje.
Mrtev je.
Pokličite pogrebnike.
Pazi, pazi.
Veste, kaj? Če bom že propadel,
bom propadel pijan.
Se vidiva, prijatelj.
Prekleti Lou.
Prekleti kreten.
Kaj mu je padlo na pamet?
Konec je z njim.
Ni še konec.
Sranje!
Jebenti.
Hej. –To je sranje. Ti si sranje!
Preživeti hočem, vsi hočemo. Potrebujemo te zbranega, ne pijanega.
Ne morem biti bolj zbran.
Ne odnehaj zdaj. Daj no.
Žal mi je. Ne vem, kaj naj. Konec je z nami.
Imel si izhod. Si.
Ampak odločil si se boriti. Iskal si boj.
Prijatelji so se borili s tabo, ker so verjeli vate.
Zdaj pa si navaden strahopetec.
Dolg jezik imaš, veš? Te je tega naučila pokojna sestra?
Se hočeš zapiti do smrti? Kar izvoli.
V redu. Zažgite ga.
Gremo brez njega. Tudi meni ni všeč, toda vrnitev domov je prioriteta.
Mi? Od kdaj si pa ti glavni?
Če nimaš boljše zamisli, utihni. –Kreteni, nič ne pomagate.
Imaš ti kakšno zamisel? Zdaj bi nam prišla prekleto prav.
Tu smo zaradi tebe. –Nisem te prosila za pomoč, stari. –Ni bilo treba!
Ravno za to gre! Takoj, ko si vstopila, je bila naša dolžnost, da ti pomagamo.
Seveda si tega ne moreš vbiti v glavo.
Zdaj bi moral biti v slačibaru z obrazom v velikih silikonskih joških!
Oprosti, ker sem ti pokvarila veliki večer. –To ne pomaga, mala!
Dami, oprostita, ker motim, ampak zdaj imamo nujnejše opravke.
Vraga! Poleg vsega, kar sem preživel, me bodo zdaj ubili prekleti narkomani.
Pomiri se. –Molči! –V postroj!
Gremo.
Zakaj pa ne?
Ste to vi, g. Fred?
Me veseli.
Vem, kako lahko je biti general po vojni,
ampak moral bi poskrbeti zanj.
Veš, skozi to luknjico vidim samo majhen del tebe.
Ampak vem, kaj je notri.
Obžaluješ vsako odločitev, ki si jo danes sprejel.
Motiš se, sinko, ničesar ne obžalujem.
Izgubil sem prijatelje. Ne, to ni prav. Ti si mi jih vzel.
Ampak vedeli so, v kaj so se spravili.
Prav ničesar ne obžalujem.
Pravzaprav sem trenutno zelo nestrpen.
Karkoli že načrtuješ, zapri gofljo in preidi k stvari.
Ampak ko napadeš, fant, bodi natančen.
Kajti če zgrešiš …
Ti bom izrezal srce.
Propan za svetilke bo razneslo. –Umaknimo se v zaklon. –Ja.
Ostrostrelec, znaš plesati valček? –Valček?
Moral mi boš slediti.
Vrnil se je.
To ne bo dovolj. Zmaga ni zmaga, če vsi umrejo.
V čast mi je bilo služiti z vami.
V pravo čast.
Hej! –Jezus! –Kristus!
Pridite. Gremo v zaklon, hitro.
Hej, prijatelj. Poglej me.
Hej.
Greva, Fred.
Zdaj jaz vodim. Greva!
Pridi, Fred.
Poglejmo, čemu tolikšen vik in krik.
Pridite, dame.
Imam nekaj za vas.
Živjo, prijatelj. Morda bova lahko zdaj končno bolj vljudna.
Ubil si mi tri prijatelje. To ni vljudno. –Bil je nesporazum.
Vsi ste, oziroma ste bil vojaki, kajne?
Ves ta kraj je bil zgrajen na morjenju. –Ne.
No, umor je najbrž res subjektiven. –Ne drži povsem.
Uživaš v ubijanju, kajne?
Moram priznati,
da sem se napolnil z energijo, ko sem tvojemu bratu razbil glavo.
Takoj mi daj torbo,
pa vam vsem obljubim hitro smrt.
Ali pa vam jo bomo vzeli in boste vsi umrli zelo počasi.
Ti boš zadnji, da boš lahko gledal Kuščarico, ko bo umirala.
Dobro.
Zmagal si.
Proč od mene, živali!
Hej! –Pridi! –Pojdi, Fred. Poskrbel bom za te kretene.
Nihče ne bo osvojil tega kraja. –Poglej, kaj sem našel. –Jezus!
Abe! –Občutili bodo moč ameriške vojske.
V redu.
Pazi, mala! Jaz jih bom.
Si ti psica, ki je ubila Z-ja?
Hlače se mi tresejo.
Te mama ni naučila, da ne smeš krasti? –Jebi se!
Pridite. –Pridi. –V redu sem, pojdi!
Fred, pridi! –Saj grem. –Kje je dekle?
Prekleto, pravkar je bila tu. –Ne smeš nazaj! –Pazi na Walterja.
Si brez streliva? –Ja. –Vzemi to, sit sem tega. Prišel bom za vama.
Sranje.
Preluknjali so mu pnevmatike. –Sranje. V vojaški tovornjak, takoj.
Bo vžgal? –Bo, če mu tako rečem.
Ne! Pusti me!
Sranje.
Si pripravljen na smrt, starec?
Dobra zadeva. Hvala, hvala.
Poskrbel bi za psico.
Greva.
Walter, je notri kaj streliva? –Za kaliber .50? Ne.
Pohiti. –Daj no. –Zakaj tako dolgo traja?
Prekleti nestrpni milenijci.
Veš, kaj, Fred? –Kaj?
Všeč mi je ta kraj.
Me veseli.
Obrni se. Daj mi to.
Fred! –Sranje.
Vrnil se bom.
Walter! Pohiti! –Si kdaj poskušal scati, medtem ko te nekdo gleda?
Daj no, srček.
Shawn!
Hej, hej. –Sranje. –Si živ?
Ja. Imel sem že boljše dni.
Vraga. To me bo ubilo. –Ne bo. Umakni se, spravil naju bom od tod.
Niti slučajno. Kje je Fred?
Poglej tega pasjega sina. Počasnejši je kot ptičji drek.
Naj te to tolaži. Tebe in sestro je ločeval samo …
Ne bom preživel, mali. To vem.
Konec je. Dober fant in vojak si.
Pojdi domov in pazi na svojo ženo.
To je ukaz. Prepusti to meni.
Nisva še končala.
Ne. Najbrž res ne.
Torej, g. Fred …
Mislim, da imava težavo.
Daj, srček, daj že!
To!
Fred, tokrat te bom zadnjič spravil iz godlje.
Si cela? –Ja, komajda.
Sta v redu?
Walter? –Eden od teh kretenov ga je dobro zdelal.
Ne bi preživel.
Prekleto, Walter.
Ti stari bedak.
Hej, Fred?
Ranger, mislim, da je čas, da spijemo pivo za na pot.
Prava baraba si, veš to?
Boš zmogel? –Ja.
Abe!
Hej.
Hej, Abe.
Vsaj umrl je med tem, kar je rad počel.
Kdo pravi, da sem mrtev? –Prekleto! –Jezus. Ne delaj tega.
Doug. Z. Lou.
Walter. –In Lucy.
In Abe.
Sranje.
Kaj mislita, koliko je to vredno?
Dovolj, da si urediš lokal, pa ti bo še kaj ostalo.
Vse najboljše, starec.
Prevod - RETAiL
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija