Ensimmäisenä vuorossa on hyvin erityinen urheilija -
joka yhdistää urheilua rakastavat ja ne, jotka vihaavat sitä.
Hän on loistanut sekä pelaajana että valmentajana.
Sir Matt Busby.
Olet ehkä maailman tunnetuin mies, mitä tulee jalkapalloon.
Olit enemmän kuin valmentaja. Olit pomo.
No, niin moni on sanonut.
Kun muistelet uraasi nyt ja tekemiäsi uhrauksia -
ajatteletko, ettei se ollut sen arvoista?
Kyllä.
Jos joukkueemme oli 2 - 0 häviöllä -
uskoimme voittavamme 3 - 2.
Viime hetken maalit, voitot, jopa tappiot.
Ne kaikki ovat osa tätä hienoa seuraamme.
Tämä tuntuu suurelta perheeltä.
Matt Busby on epäilemättä paras valmentaja koskaan.
Muistan kävelleeni Old Traffordin käytävällä -
ja haistoin Matt Busbyn piipun. Voin haistaa sen nyt.
Ovi oli aina auki. Meidän olisi pitänyt jutella hänelle enemmän -
mutta hän oli pelottava. Hän oli kuin jumala.
Ajattelen päivää, jolloin synnyin pienessä kylässä Skotlannissa.
Minä synnyin kaivostyöläisen majassa.
Se oli pieni kylä. Siellä ei ollut muuta kuin kaivoksia.
Paikallisille ihmisille jalkapallo oli uskonto.
Mitään muuta ei koskaan tapahtunut. Kaikki puhuivat vain jalkapallosta.
Oliko isäsi kaivosmies? - Kyllä.
Pelasiko hän jalkapalloa? - Kyllä. Juniorijoukkueessa.
Hän oli lahjakas, mutta sitten alkoi sota.
Isäni kuoli ensimmäisessä maailmansodassa.
Muistan hänet hädin tuskin.
Olin vanhin neljästä lapsesta. Minulla oli kolme pikkusiskoa.
Äitini oli todella nuori.
Äidilläni oli valtava vaikutus minun ja koko perheeni elämään.
Hän oli tyypillinen skotlantilainen äiti, joka osasi pitää puolensa.
Hän kasvatti meidät niin, että meillä oli oltava tervettä järkeä -
ja meidän oli yritettävä olla kansalaisia.
Ja jos oli jokin työ tehtävänä, se oli tehtävä hyvin.
PERUSTA
"Isättömän pojan elämässä oli aina tyhjiö -
kun muut pojat puhuivat aina omasta isästään."
Muiden ihmisten tavoin Busby oli oman aikakautensa tuotos.
Lapsuudessani ihmisillä oli vaikeaa. He työskentelivät kaivoksissa.
Minut otettiin pois koulusta.
Yhtäkkiä työskentelin kaivoksessa -
ja yritin tienata hieman auttaakseni kotona.
Maan köyhyys oli järkyttävää. Jos varttui kaivoskylässä -
valtio ei ajatellut meitä koskaan. Meillä oli vaikea lapsuus.
Tuolloin työväenluokalle ei maksettu juuri mitään.
Kaivostyöläisiä kohdeltiin kuin orjia.
Työväenluokalle paras tapa paeta köyhyyttä -
väheksyntää ja työväenluokan elämää -
oli jalkapallo.
Aloin pelata taas jalkapalloa. Äitini ei pitänyt siitä.
Kävin kokeilemassa Manchester Cityssä.
Kun palasin kotiin, he pyysivät minua liittymään joukkueeseen.
Maailman vanhin teollisuuskeskus. Nykyteollisuuden kehto.
Vanha kaupunki on kasvanut, ja jatkaa yhä kasvamistaan.
Manchester City on seura, jolla on yli 50 vuotta historiaa.
Valmentaja Wilfred Wild saa tuhansia puntia pääsymaksurahoja.
Olin hieman alle 18 vuotta ja ensimmäistä kertaa poissa kotoa.
Yritin kehittyä -
mutta se oli outo paikka, enkä ollut tyytyväinen
Kärsin tuolloin alemmuuskompleksista.
Pidin edustusjoukkueen pelaajia jumalina.
En menestynyt tuolloin kovin hyvin. Olin joukkueessa 1,5 vuotta.
Harkitsin kotiin palaamista. Olin todella pettynyt.
Asuin vanhemman pelaajan, Philip McCloyn kanssa.
Hän näki laukkuni ja kysyi, mistä oli kyse.
Sanoin: "Minusta tuntuu, etten pärjää täällä."
"Miksi pakkasit laukkusi?" Sanoin, että lähden kotiin.
"Niinkö? Mikä siellä odottaa?"
Hän sai minut jäämään.
Busby pystyy ottamaan syötön vastaan erehtymättömällä tarkkuudella.
Oletko tyytyväinen, että jäit? - Olen.
Jo toisen kerran moni meistä joutuu kokeman sodan.
Sodan liekit piiskaavat Manchesteria.
Tämä on yksi Saksan pahimmista pommituksista Britanniaa vastaan.
Manchester muistaa pommituksen niin kauan kuin pohjoisen sydän lyö.
Ajattelen usein, miten kurjaa elämä ohi.
Meille painotettiin johtajuuden merkitystä.
Busbylla oli oma auransa. Hän oli hiljainen.
Hän ei ikinä korottanut ääntään tai kiroillut.
Hän sai muut tekemään parhaansa. Hän todella kunnioitti ihmisiä.
Kysy keneltä tahansa. Matt kohteli ihmisiä hienosti.
Hän sai ihmiset tuntemaan itsensä tärkeiksi.
Kun sota päättyi -
minun, kuten monen muunkin, piti kohdata ikäviä tosiasioita.
Olin 36-vuotias. Peliurani oli ohi.
En voinut elää muistoilla -
mutta en voinut edes kuvitella jättäväni jalkapalloa.
Joten päätin kokeilla onneani valmentajana.
JOHTAJUUS
"Jalkapalloilijat, kuten muut taiteilijat, ovat herkkiä."
Hän tuli Manchesteriin puhumaan puheenjohtajalle univormussa -
koska häntä ei ollut vielä kotiutettu -
vaikka hänellä ei ollut mitään kokemusta valmentajana.
Hänellä oli vankka idea siitä, mitä hän halusi.
Kaivosyhteisöt ovat todella tiiviitä.
Yhteistyö on yksi sosialismin muodoista.
Se tuli hänen työväenluokan taustastaan.
Hänellä oli visio seuralle. Hän piti sitä perheenä.
Kukaan ei ollut seuraa suurempi. Se oli yksi hänen mantroistaan.
He saavat omaksua seuran kulttuurin. Olemme kaikki samassa veneessä.
He käyttäytyvät ja pelaavat tietyllä tavalla.
Millaisia ominaisuuksia haet -
pelaajilta, jotka otat joukkueeseesi?
Ensi sijassa etsin synnynnäisiä lahjoja.
Haluan lahjakkaita pelaajia, jotka osaavat pelata -
hallitsevat itsensä ja ajattelevat. Rakastan pelaajia, joilla on visio.
Pelaajia, jotka katsovat kenttää ja päättävät, mitä he tekevät.
Pidän pelaajista, jotka pelaavat koko sydämellään.
Ja tietenkin haluan, että he pärjäävät.
Hänen tehtävänsä oli viihdyttää.
Ihmiset olivat olleet sodassa viisi tai kuusi vuotta.
He kaipasivat jotain, josta voisi nauttia.
Tehdastyöläiset työskentelivät pitkään ja tekivät likaisia töitä.
He menivät kotiin bussilla tai pyörällä -
ja lauantaina he kaipasivat viihdettä.
Hän oli suuri, komea ja näyttävä mies.
Hän ei koskaan näyttänyt stressaantuneelta tai levottomalta.
Hän hurmasi ihmiset.
Hän hurmasi Harold Hardmanin ja Manchester Unitedin johdon.
Hänelle tarjottiin valmentajasopimusta.
He näkivät Mattin johtajana, johon voi luottaa.
Joku, jota kunnioittivat ihmiset -
jotka eivät yleensä kunnioittaneet jalkapalloilijoita tai työläisiä.
Se ei ollut helppo tehtävä.
Stadion oli pommitettu.
Seura oli pankille velkaa.
Minulla ei ollut kokemusta valmentajana.
Minusta seura otti suuren riskin palkkaamalla minut.
Entinen tähtipelaaja Matt Busby pitää pelaajia silmällä harjoituksissa.
Minulla oli vain idea siitä, mitä valmentajan pitäisi tehdä.
Luotin ideoihini ja seuran tulevaisuuteen.
Halusin heidän kehittyvän seuran kanssa.
Halusin oppia tuntemaan pelaajani sen sijaan että istuisin toimistossa.
Matt oli ensimmäinen "verkkarivalmentaja".
Aiemmin valmentajat olivat käyttäneet pukua -
jonka taskusta roikkui taskukello.
Matt puki verkkarit päälle ja harjoitteli pelaajien kanssa.
On vaikea selittää, miten vallankumouksellista se oli.
Uusi jalkapallokausi alkaa. Nämä ovat tyypillisiä kannattajia...
Manchester United oli täynnä pelaajia -
jotka olivat kokeneet sodan ja palanneet sen jälkeen joukkueeseen.
Kuten Johnny Carey, Charlie Mitten, Johnny Aston.
Kun hän oli 18, isäni joutui merivoimiin.
Hän ei nähnyt jalkapalloa viiteen vuoteen.
Kun sota loppui, hän oli Australiassa.
Hän meni hyvin ruskettuneena Busbyn toimistoon ja sanoi:
"Olen John Aston. Voinko päästä pelaamaan juniorien kanssa?"
Busby sanoi: "Näytät hyväkuntoiselta. Olet vaihtopelaajamme lauantaina."
Matt näytti alkuaikoina kykynsä luoda yhtenäinen joukkue.
Ja se oli loistava joukkue.
Hän oli todella empaattinen.
Hän osasi keskittyä pelaajaan ja tiesi, mitä nappuloita piti painaa.
Hän veti muita puoleensa. Hän ei tullut sinun luoksesi.
Hän oli kuin suuri kissa.
Koskaan ei voinut olla varma, mihin suuntaan hän hyppää.
Joukkue oli itsevarma. He pelasivat Busbyn toivomalla tavalla.
Pelaajat saivat ilmaista itseään.
Manchester United yllätti muut.
He tiesivät, että joukkue voi voittaa jotain.
FA CUPIN FINAALI 1948 MANCHESTER UTD - BLACKPOOL
Finalistit saapuvat kentälle.
Manchester United tummissa paidoissa, Blackpool valkoisissa.
Kova taistelu Johnny Careyn ja Walter Ricketin välillä -
on ensimmäinen kohokohtamme.
Jack Rowleyn tasoitusmaali on kolmas kohokohtamme.
Manchesterin hyökkäys, joka teki 95 maalia kaudella, pääsee vauhtiin.
Johnny Morrisin vapaapotku löytää Jack Rowleyn.
Charlie Mitten käynnistää hyökkäyksen. Rowley syöttää -
ja Stan Pearson tekee maalin, joka tuo Manchesterille voiton.
Unitedin Johnny Carey saa pokaalin kuninkaalta.
Älä pudota sitä, Johnny.
Tämä on tiimityötä.
Careylla on pokaali, Mittenillä kansi ja Pearsonilla jalusta.
United on todellakin yhtenäinen.
On hienoa viedä pokaali takaisin Manchesteriin 40 vuoden jälkeen.
Koko kaupunki on Albert Squarella.
He ovat tulleet kannustamaan Manchester Unitedia.
Matta oli ankara. Yksi joukkueen persoonista oli Johnny Morris.
Lahjakas pelaaja.
Matt pyysi Johnnya tekemään jotain, ja Johnny käveli pois.
Samana iltana Johnny sai puhelun Press Associationilta.
He kysyivät häneltä reaktiota siirtolistalle joutumisesta.
Matt soitti heti harjoitusten jälkeen Press Associationille -
ja kertoi heille.
Kyse ei ollut merkityksettömästä pelaajasta.
Hän oli luultavasti koko maan paras pelaaja.
Voin kertoa, ettei Matt Busby ollut hyväntahtoinen hahmo.
Hänellä oli ideansa ja standardinsa.
Yhdessä pelissä Old Traffordilla -
Harold Hardman, joka johti seuraa yli 50 vuotta, istui Busbyn takana -
ja valitti Johnny Careysta. Kaikki kuulivat sen.
Puoliajalla Busby meni Hardmanin luo ja sanoi:
"Älä enää koskaan arvostele minua tai pelaajiani julkisesti."
Hän näytti kaapin paikan.
Ennen Busbya ei ollut "jalkapallovalmentajia".
Kuka hyvänsä oli vastuussa jalkapallosta -
sain vain valita pelaajat seuraavaa peliä varten.
Hän oli pomo.
Cupin voitto vuonna 1948 herätti ihmisten kiinnostuksen.
He luulivat uuden aikakauden alkaneen, mutta niin ei vielä käynyt.
United tuli toiseksi neljä kertaa ensimmäisen viiden vuoden aikana.
Vuoteen 1952 mennessä pelaajat olivat vanhoja.
Tämä oli joukkueen viimeinen mahdollisuus.
Menestys sarjassa tuli vuonna 1952.
Se tuotti Mattille valtavasti tyydytystä.
Se teki Unitedista ja Busbysta ison tekijän jalkapallossa.
NUORUUS
"Parhaiten sopivat osat ovat yleensä niitä, jotka on itse leikannut."
Rakennamme uusia kouluja ja leikkipaikkoja.
Jalkapallo- ja krikettikenttiä, ja puutarhoja vanhuksille.
Alueelle tulee kauppakeskuksia, lääkäriasemia ja lastentarhoja.
Monitoimitaloja ja kouluja lähellä koteja.
Jos valitsemme tämän suunnitelman koko kaupungille -
tai jatkamme samalla linjalla, iso osa Manchesterista -
on rakennettava uudelleen 50 vuoden aikana.
Kaupunkimme hajoaa silmiemme edessä.
Elintarvikkeiden säännöstely päättyi 1954. Se ei ollut hauskaa aikaa.
Kaikki oli harmaata. Naisilla ei ollut värikkäitä vaatteita.
Kaikki näytti harmaalta.
Mutta jalkapallojoukkue oli värikäs.
Unitedilla oli punaiset paidat. Se oli väri.
Kauden alkaessa miljoonat saapuvat katsomaan suosikkilajia.
Lajin tähdet nousevat taas parrasvaloihin.
Monet pitivät Unitedia rikkaana, mutta se oli köyhä seura.
He tiesivät pelaajien olevan vanhoja.
Heidän oli kehitettävä omia pelaajia.
Busby uskoi nuoriin.
Jos pelaajat otti mukaan nuorena, valmentajasta tuli heidän isänsä.
Heidät pystyi muokkaamaan oman pelitavan mukaan.
Eikä nuorille tarvinnut maksaa yhtä paljon.
Jos sen teki oikein, juniorit ja reservijoukkueet -
pelasivat samalla tavalla.
Uskoin nuoriin. Halusin heidän kehittyvän seuran kanssa.
Ensimmäisen vuoden jälkeen otin Jimmy Murphyn mukaan.
Hän oli parhaita värväyksiäni.
Busby oli piippua polttava ajattelija.
Jos häneltä kysyi jotain, hän mietti hetken ennen kuin vastasi.
Jimmy muistutti enemmän Chicagon gangsteria.
Hän poltti koko ajan ja sanoi "Älä ole typerä" tai "Hyvä idea".
Hän puhui suoraan.
He täydensivät hyvin toisiaan
Todella luotettava. Hänellä oli hyviä ideoita.
Halusin jonkun, joka huolehtii nuorista pelaajista.
Busby ja Murphy eivät halunneet rakentaa vain parasta joukkuetta -
vaan maailman parhaan seuran.
Tämä alkoi, kun kävin Manchester Cityssä 17-vuotiaana.
Minä ja muutama muu kaveri olimme samanlaisia.
Kun olimme mukana seurassa, me tunsimme seuran.
Sanoin aina, että he tulivat seuraan, joka huolehtii heistä.
Sitä kautta yritimme luoda rakkauden seuraa kohtaan.
Jos halusi pelata jalkapalloa, sen voi tehdä seurassamme.
Halusimme poikien viihtyvän ennen kuin he tekevät sopimuksen.
Hän tiesi, että pukukopin tapahtumat -
näkyivät kentällä.
Hän näki pelaajana, miten vanhempien pelaajien -
huonot kokemukset tekivät heistä katkeria.
He eivät harjoitelleet kunnolla. He olivat viallisia.
Hänen seurassaan ei ollut viallisia pelaajia -
kyynisiä pelaajia tai kapinallisia.
Kukaan ei kuiskinut valmentajan selän takana.
Matt, mitä mieltä olet pojista?
Minulla on kykyjenetsijöitä -
jotka etsivät lupaavia nuoria poikia.
Etsimme nuoria ja lahjakkaita pelaajia -
jotka voisivat pelata Manchester Unitedissa.
Hän teki mitä vain nuoren pelaajan eteen.
He maksoivat Duncan Edwardsin vanhemmille. Se oli silloin laitonta.
Jos pelaaja oli Irlannissa, hän meni itse Dubliniin.
Joe Mercer uskoo, että pallonhallinta on opittava nuorena.
Puhuin Joe Mercerin kanssa. Hän oli valmentanut koulupoikia.
Sanoin, että etsimme poikaa, jonka nimeä en muistanut.
Ja Joe sanoi minulle: "Paras pelaajamme on Duncan Edwards."
"Sen lisäksi hän on hulluna Manchester Unitediin."
Kaikki seurat halusivat Duncan Edwardsin. Busby sai hänet.
Duncan Edwards herätettiin yöllä allekirjoittamaan sopimus -
koska Busby pelkäsi menettävänsä hänet Wolvesille.
Olen Edwardsin fani. Hän oli täydellisin näkemäni pelaaja.
Hän oli vahva, hänellä oli voimakkaat jalat -
ja hän potkaisi 40 - 50 metrin palloja helposti.
Edwards oli vertaansa vailla. Yritimme löytää vikoja pelaajista.
En löytänyt hänestä heikkouksia.
Eddie Colman painoi vain 57 kiloa. Fantastinen pelaaja.
Hän oli röyhkeä kaveri, jolla oli aina vastaus valmiina.
Hän oli kova naistenmies.
Olin koulujoukkueen kapteeni. Moni seura jahtasi minua, kun olin 15.
Valitsin Unitedin, koska heillä oli hyvä junioripuoli.
Aloin pelata jalkapalloa. Kaikki nuoret pelaajat haluavat kehittyä.
Sanottiin, ettei Newcastlella ole hyvää valmennusjärjestelmää.
Se oli rankkaa. Jos ei työskennellyt kaivoksessa tai telakalla -
töitä ei juurikaan ollut. Jos se oli mahdollista, kannatti matkustaa.
Busby oli älykäs. Hän pystyi palkkaamaan vain kaksi nuorta.
Hän värväsi Englannin, Skotlannin ja Walesin parhaat pelaajat -
mutta palkkasi osan heistä työskentelemään stadionilla.
Niin hän sai 11 nuorta pelaajaa.
Työskentelin 15-vuotiaana seuran toimistolla.
He tulivat, me huolehdimme heistä ja heitä valmennettiin.
Vuokraemännät pitivät silmällä, mitä nuoret pelaajat puuhasivat.
Fanit kertoivat, jos he näkivät pelaajia illanvietossa.
Jos hän halusi nuhdella pelaajaa, hän sanoi:
"Tule toimistooni huomenaamulla."
Helkkari. Sitten murehti koko päivän ja yön tapaamista odotellen.
Käyttäydy hyvin, älä loukkaa muita, älä tee sitä tai tätä.
Hän ohjasi meitä. Hän oli meille kuin isä.
Teimme kaiken yhdessä.
Meistä muodostui perhe.
Jimmy Murphy sanoi, että juniorijoukkue oli parhain.
Unohtakaa edustusjoukkue ja FA Cup. Juniorijoukkue oli tärkein.
Muistan, etten koskaan nukkunut ennen junioriotteluja.
Minut oli aivopesty uskomaan -
että se oli elämän tärkein ottelu. Voitimme juniorien cupin joka vuosi.
Ensimmäiset viisi vuotta cupin historiassa United voitti.
Voit tulla katsomaan poikia - Kiitos paljon.
Johnny Barry antaa lyhyen kulman. Käytämme sitä usein.
Hän syöttää Bill Freemanille, joka keskittää.
Kaikki eivät mahdu ykkösjoukkueeseen. Miten pidät heidät tyytyväisinä?
He kaikki ovat mahdollisia ykkösjoukkueen pelaajia.
He olivat menestyneet.
Minun oli tehtävä jotain, että nuoret pelaajat pääsevät vauhtiin.
Neljä kakkossijaa ja liigamestaruus 1952.
Busby toi mukaan nuoria ja korvasi kahdeksan mestaria kerralla.
Kun täytin 16, pelasin Manchester Unitedin ykkösjoukkueessa.
Se oli aikamoista.
Tein debyyttini 17-vuotiaana. Se oli minulle iso asia.
Sitten kuulin, että kaikki muutkin aloittivat 17-vuotiaana -
ykkösjoukkueessa.
Wilf oli hyvä, mutta ei niin hyvä kuin Bobby.
Mutta Wilf debytoi yhdeksän kuukautta aiemmin.
Isäni pidätteli Bobbya ja piti tätä liian pehmeänä.
Isäni pakotti hänet juoksemaan hullun lailla.
Pelaajat sanoivat, että ennen kuin pelaa 1. divisioonassa ei tajua -
että joutuu kestämään enemmän kipua kuin reservijoukkueessa.
Bobby sanoi olevansa väsynyt. Isä sanoi: "Et kuole. Juokse vielä."
Oikea nilkkani oli turvoksissa ja kipeä.
En ollut pelannut muutamaan viikkoon. Busby soitti ja sanoi -
että pelaan ykkösjoukkueessa. Tuona päivänä en olisi halunnut pelata.
Hän kysyi, onko jalkani kunnossa. Sanoin, että on.
Yhtäkkiä koko maa seurasi Manchester Unitedia.
He peluuttivat lapsia. He eivät voisi voittaa mitään.
Tuurilla on väliä. Meillä oli juuri sopiva sekoitus pelaajia -
kuten kaikilla hyvillä joukkueilla.
Roger oli kapteeni. Hän oli hieman muita korkeammalla.
David Pegg Yorkshiresta oli hyvä kuljettamaan palloa.
Hän yllätti meidät, koska tuli Yorkshiresta. Hän oli erityinen.
Hän seurusteli vaimoni kanssa. Ennen kuin hän oli vaimoni.
Herra Busby ei pelännyt rahaa, mutta vain silloin, kun oli pakko.
Hän maksoi 30 000 puntaa Tommy Taylorista. Se oli ennätys.
Hän joutui elämään sen kanssa.
Jos pelaaja oli huono, sanoimme: "Maksoit hänestä."
Loistava keskikenttäpelaaja.
Tunsimme olevamme onnekkaita, koska pelasimme Unitedissa.
Emme voi pelata huonosti. Taistellaan hänen vuokseen.
Barry nousee laidasta.
Barry nousee itse hyökkäykseen.
Syöttö. Paul onnistuu täydellisesti.
Se on maali!
Kävimme tanssilavoilla ja lomalla yhdessä.
Olimme onnekkaita, että saimme pelata yhdessä.
Mattilla oli vaikea lapsuus. Luulen, että hän etsi innokkuutta -
ja hauskanpitkoa.
1950-luvun puolivälissä -
kulttuuri, innostuneisuus ja vapaa-aika kukoistivat.
Harold MacMillan sanoi: "Asiat eivät voisi olla paremmin."
Busbyn nuoret olivat osa yhteiskunnan kukoistusta -
ja uuden sukupolven innostuneisuutta.
Busbyn nuorten peli oli rokkia.
Vanhat ideat eivät kahlinneet heitä. He olivat inspiroivia.
Oli fantastista pelata tuolloin Manchester Unitedissa.
Muistan, miten pelaajat tulivat bussilla harjoituksiin.
Harvalla pelaajalla oli auto. He menivät pubiin lauantai-iltana.
Fanit samaistuivat pelaajiin. He törmäsivät pelaajiin kaupassa.
He edustivat työväenluokan lajia -
ja manchesterilaisia.
Busby sanoi: "Ihmiset maksoivat, jotta näkevät teidän pelaavan."
He olivat aikaansa edellä. He olivat uusia ja hyväkuntoisia.
He olivat ainutlaatuisia. He vaikuttivat voittamattomilta.
Ja he pelasivat sen mukaisesti.
Mikään ei ole tyydyttävämpää kuin se, että tunnistaa tähden -
ja näkee hänen kehittyvän vuodesta toiseen -
ja löytävän paikkansa kuolemattomien joukossa.
Viime joulu oli kaikkein iloisin. Enemmän ostettavaa kuin koskaan.
Vanhat ja nuoret iloitsivat, kun säännöstelykirjat poistettiin.
Kun voitimme mestaruuden 1956 -
sanoin, että haluan voittaa Euroopan cupin. Haimme paikkaa.
Liigan johtajisto ei pitänyt ajatusta hyvänä.
Chelsea voitti liigan 1955.
Heille sanottiin, että peliohjelmat menisivät päällekkäin.
Mutta herra Busby ei aikonut perääntyä.
Olin vahvasti sitä mieltä, että se oli meille uusi suunta.
Jalkapalloa ei pelata vain täällä. Se on koko maailman peli.
Liiga varoitti, että mahdollinen häiriö johtaa rangaistukseen.
Siihen liittyi mahdollisuus, että United pudotetaan liigasta.
En epäillyt sitä hetkeäkään, koska Busbysta se oli oikea ratkaisu.
Jos joudumme riitelemään oman liigamme kanssa, olkoon niin.
Tapasimme uudelleen ja teimme sen silti.
Se oli hienoa aikaa.
UNITED LYÖ ANDERLECHTIN
Tv-lähetyksiä ei ollut. Emme puhuneet eri maiden sarjoista.
Menimme ja pelasimme hienoja joukkueita vastaan.
Kaikki oli erilaista. Yleisö kuulosti erilaiselta.
Kun joku potkaisi, yleisö ääntelehti.
Lumimyrsky yllätti Unitedin.
Manchester etenee välieriin.
Kun pelaa ulkomailla, sinulla on suuri vastuu.
Edustat itseäsi, seuraasi ja maatasi.
Se on todella raskasta.
Manchester United matkustaa Madridiin.
Englannin mestari haluaa olla myös Euroopan mestari.
Hän halusi, että Unitedista tulee Englannin Real Madrid.
Matt näki, miten Real Madridilla oli yli satatuhatta katsojaa -
jotka maksoivat enemmän kuin englantilaiset katsojat.
Stadion oli ensimmäinen asia, jonka huomasin. Se oli upea.
Oli vaihtopelaaja ja iloinen siitä, etten pelannut.
Näin Stéfanon ja ajattelin, etteivät he ole ihmisiä.
He pelasivat eri peliä kuin minä.
Hävisimme 3 - 1. Sitten palasimme kotiin.
Jännitys kohosi kaupungissa ja koko maassa.
Kun oli aika pelata, aloimme uskoa mahdollisuuksiimme -
jos tekisimme nopeasti maalin.
25 minuutin jälkeen Kopa saa pallon ja tekee maalin.
Niin alkoi yhdeksän minuuttia dramaattista jalkapalloa.
Madridin toinen. Gento syöttää Rialille. Liian helppoa.
Valot syttyvät toiselle jaksolle.
Manchester on neljän maalin päässä ja tarvitsee ihmeen.
Onko se tässä? Pegg syöttää ja Taylor hoitaa homman loppuun.
Pegg syöttää taas, ja Charlton tekee maalin.
Kymmenen minuuttia ennen loppua joku kaatui ja haaskasi aikaa.
Duncan Edwards nosti hänet ylös ja kantoi pois kentältä.
Sääli, että moinen käytös pilaa hienon ottelun -
jossa Real Madrid vie välierävoiton.
No, tästä jäi hyviä muistoja. Teimme hienoja asioita tänä vuonna.
Pelaajat olivat nuoria.
Tappio Real Madridille johtui kokemuksen puutteesta.
Kävimme pelaamassa rautaesiripun takana.
Ihmiset ottivat ruokaa mukaan. Mitä vain, mikä valmistui nopeasti.
Jokainen pelaaja sai tusinan kovaksi keitettyjä munia. Se oli hullua.
Ruoka ei ollut hullumpaa.
United on lentänyt Jugoslaviaan kohtaamaan Belgradin Punaisen tähden.
Jugoslavian mestarin.
Tasapeli vie Unitedin Euroopan cupin välieriin -
jossa he putosivat viime vuonna.
Kun matkustimme, ennen ottelua Duncanilla oli tapana sanoa:
"No niin, pojat. Emme tulleet tänne asti turhan takia."
Hän sanoi niin aina ennen peliä.
Hän työnsi rintansa ulos ja sanoi: "Näin minä haluan tehdä."
Manchester United taisteli tiensä Euroopan cupin välieriin.
Ajattelin: "Matt, voit rentoutua."
Siellä oli kaikki, mitä halusimme.
Ottelujen jälkeen kävimme drinkeillä.
Totta puhuen joimme joskus liikaa.
Nautin juhlista.
Pojat olivat poikia. He joivat.
Seuraavana aamuna menimme lentokentälle uupuneina.
Heräsin vasta kun joku sanoi: "Kiinnittäkää turvavyöt."
Olimme melkein kiitoradalla ennen kuin huomasimmekaan.
Liiga antoi ohjeet seuralle. He saisivat sakot -
jos he eivät ehtisi ajoissa otteluun.
He joutuivat jäämään Münchenin lentokentälle.
Ajoimme kerran kiitorataa ja palasimme takaisin.
Olimme yhä koneessa.
Menimme toisen kerran kiitorataa pitkin.
Palasimme portille. Meitä pyydettiin menemään kahvilaan.
Noin puoli tuntia myöhemmin kuulimme ilmoituksen.
Meidät pyydettiin koneeseen. Vika oli korjattu.
Se huojensi kaikkien mieltä.
Ja sitten..
Repeytyneitä osia, pimeyttä ja päivänvaloa.
Kun heräsin, olin yhä istuinpaikallani turvavyö kiinni.
Mutta olin 20 - 30 metrin päässä koneesta.
Minulla kävi tuuria, koska turvavyöni hajosi.
Kun pääsin ulos, näin ensimmäisenä Bill Foulkesin.
Kun pääsin ulos, palomiehet tulivat. Taisin pyörtyä hetkeksi.
Ensimmäinen henkilö, jonka näin, oli herra Busby.
Kaikki muut olivat tajuttomia. Yritin pitää herra Busbyn lämpimänä.
Hieroin hänen käsiään ja yritin pitää hänet rauhallisena.
Hän oli huonossa kunnossa.
Tässä uutiset. Tiedämme, että 23 henkilöä selvisi -
Manchester Unitedin lento-onnettomuudessa Münchenissä.
Lennolla oli 38 matkustajaa, joista yksi oli vauva.
Näiden henkilöiden tiedetään selvinneen.
Manchester Unitedista selvisivät valmentaja Matt Busby ja pelaajat -
Gregg, Wood, Foulkes, J. Blanchflower -
Morgans, Berry, Charlton, Viollet ja Scanlon.
Olin 13-vuotias. Muistan, kun palasin koulusta kotiin.
Katselin lastenohjelmaa, joka keskeytyi uutisen vuoksi.
Siinä kerrottiin, että Unitedin kone oli joutunut onnettomuuteen.
Koko Manchester oli sokissa.
Äitini sanoi: "Voi luoja, isäsi!"
Hän luuli, että isäni oli koneessa.
Sanoin, että hän on Walesissa.
Kun palasimme Walesista, en tiennyt asiasta mitään.
Kun sihteerimme kertoi, en voinut uskoa sitä. Itkin kuin lapsi.
Isäni meni Old Traffordille katsomaan, voisiko hän auttaa.
Kun kuulimme lisää, tapahtuman suuruus selvisi kaikille.
Miten reagoit uutiseen?
Se oli kamala sokki kaikille. Mitä siihen voisi sanoa?
Tämä on kaupungin suurin strategia.
Isäni lähti rouva Busbyn, Sandy Busbyn ja vaimojen matkaan.
He lensivät yhdessä.
Busbyn perhe oli kauhuissaan, koska Matt oli kuolemaisillaan.
Hänelle oli tehty viimeinen voitelu.
Kävelin 10 metriä äitini edellä.
Näin vanhan miehen happiteltassa. Hän näytti harmaalta.
Ajattelin: "Voi miesparkaa."
Sitten tajusin, että se oli isäni.
Minulla oli paha rintavamma.
Koko rintakehäni oli murtunut.
Keuhkoni oli puhjennut ja jalkani murtuneet.
Jonain tietoisuuden hetkellä -
kuulin jonkun sanovan: "Tämä henkilö on kuollut."
Ja ymmärsin -
että ympärilläni oli ruumiita.
Vaimoni oli paikalla. Sanoin: "Kerro minulle, mitä on tapahtunut."
"Tämä pahentaa oloani."
Kävimme nimet läpi.
Hän joko nyökkäsi tai pyöritti päätään.
Tommy Taylor, David Pegg, Eddie Colman, Mark Jones -
Billy Whelan, Geoff Bent.
He olivat kaikki...
Se oli traaginen menetys.
Duncan makasi sängyllä. Kun Jimmy meni hänen luokseen, hän sanoi:
"Mihin aikaan peli alkaa, Jimmy?"
Isäni soitti Billy Whelanin perheelle Münchenistä ja sanoi:
"Valitettavasti poikanne on kuollut, mutta häntä ei koskaan unohdeta."
Elämä oli todella vaikeaa melko pitkään.
Mutta sitten tapahtui jotain outoa.
Kun aloin voida hieman paremmin -
he halusivat antaa minulle hieman raitista ilmaa.
Muistan, kun minut työnnettiin ulos...
Huusin todella kovaa, ja minut vietiin takaisin sisään.
Minusta tuntui, että olin vastuussa.
Miksi vein joukkueeni Eurooppaan?
Miksi menimme kolmannen kerran?
Minusta tuntui, että halusin kuolla.
Haluan sanoa pari sanaa äidilleni. Toivon, että hän on kunnossa.
Hän ei ole käynyt katsomassa minua, mutta olen kunnossa.
Minulle olisi voinut käydä huonommin.
Värvättyään pelaajan Busby lupasi vanhemmille huolehtivansa hänestä.
Yhtäkkiä tämä tapahtui.
Minulta jäi matka väliin vamman vuoksi. Se oli todella järkyttävää.
Sen ajatteleminen tekee kipeää.
He ovat aina ajatuksissani.
Kun arkut saapuivat, kaduilla oli tuhansia ihmisiä.
Suurin osa heistä itki. Aikuisia miehiä, naisia.
Äitini ja tätini pesivät ennen pelipaitoja.
Kymmenen päivää myöhemmin he kiillottivat arkkuja.
Kukaan ei kysynyt, pärjäättekö tai haluatteko puhua jollekulle.
Ei ollut ketään, kenelle puhua.
Johtajat halusivat luopua liigasta loppukauden ajaksi.
Isäni sanoi: "Minä pystyn tähän."
Hän sanoi: "Jimmy, edusta seuraasi."
Minun piti pyörittää imperiumia, mutta meillä oli vain kolme pelaajaa.
Kun peliohjelma julkaistiin, Unitedin puoli oli tyhjä.
Tiedämme, että viime päivät ovat olleet hektisiä.
Miten selviätte tästä?
Nämä asiat vaativat aikaa, Frank. Me tarvitsemme pelaajia.
Harry Gregg ja Bill Foulkes ovat toipuneet onnettomuudesta.
Epäilitkö heidän valintaansa? - En ollenkaan. He ovat iskussa.
Isäni suostutteli Billyn ja Harryn pelaamaan.
He eivät halunneet pelata, koska olivat menettäneet kaverinsa.
Hän sanoi Billylle: "Tarvitsen kapteenin."
Mutta Foulkes sanoi, ettei pysty siihen.
Isäni sanoi: "Pystyt siihen ja teet sen." Ja se oli siinä.
He nousivat junasta. Lehdistö pyysi häneltä lausuntoa.
"Jos et väistä, pissaan kengillesi."
Yritin olla itkemättä, kun me pelasimme.
Billy Foulkes, numero kaksi, on nyt kapteeni.
Paras asia, mikä minulle tapahtui, oli päästä Old Traffordille -
potkimaan palloa ja taistelemaan.
Muuten olisin seonnut.
Harry Gregg taistelee.
Eräänä aamuna pelin jälkeen en löytänyt sanomalehteä mistään.
Pian ymmärsin, miksi. Duncan oli kuollut.
DUNCAN EDWARDS, ENGLANNIN JÄTTILÄINEN, ON KUOLLUT
Hyvät naiset ja herrat, puhun sairaalasängystäni Münchenistä.
Olen ollut täällä traagisesta onnettomuudesta lähtien.
Haluatte varmasti kuulla -
että täällä olevat pelaajat ja minä -
emme ole enää vaarassa.
Minusta oli ilo kuulla menestyksestä ja yhteistyöstä -
Old Traffordilla.
Vasta viime päivien aikana -
minulle on kerrottu mitään jalkapallosta.
Toivotan teille kaikkea hyvää.
Lopuksi haluan sanoa, että Jumala siunatkoon teitä kaikkia.
Matt Busbyn uudelleensyntynyt joukkue jatkaa taistelua.
Se oli traumaattista aikaa seuralle.
Minun oli otettava vastuu.
Elämäni ei koskaan palannut ennalleen.
Kun he palasivat, heidän haluttiin palaavan nopeasti kentälle.
Kohtasimme West Bromwichin FA Cupin kuudennella kierroksella.
Voitimme heidät Old Traffoldilla viime hetkillä.
Busbyn nuoret, kuusi viikkoa onnettomuuden jälkeen -
haluavat päästä Wembleylle.
Bobby Charlton syöttää oikealle.
Takaisin Charltonille, joka ohittaa maalivahdin.
Fantastinen joukkue on tehnyt sen taas.
Lancashiren joukkueet kohtaavat finaalissa.
Oloni parani hiljalleen ajan myötä.
Mutta oli vaikea palata Englantiin.
Olin selvinnyt suurimmasta haasteesta.
Ja... se oli todella hidas prosessi.
Se oli alku.
Wembleyn Empire Stadium vetää ihmisiä puoleensa.
Satatuhatta katsojaa hurrasi Matt Busbylle, joka oli paikalla -
kun Manchester United kohtasi Bolton Wanderersin.
Bobby Charlton antoi alkupotkun. Peli voi alkaa.
Olin poissa tolaltani.
Minua pelotti tulla stadionille ja nähdä yleisö.
Pakotin itseni tulemaan paikalle.
Kolmen minuutin jälkeen Bryan Edwards -
keskittää Nat Lofthouselle, joka tekee maalin.
Charltonin veto pomppaa tolpasta Hopkinsonille.
Kaksi minuuttia myöhemmin Gregg torjuu, ja Lofthouse tekee maalin.
Bolton Wanderers ansaitsee onnittelut neljännestä voitosta Wembleyllä.
Manchester Unitedia ansaitsee kehut päästyään finaaliin.
KUNNOSTUS
"Halusin, että ihmiset puhuvat Manchester Unitedista."
"Meidän piti näyttää siltä, että teimme aina jotain."
Kun hän palasi, hän käytti kainalosauvoja.
Tapasimme hänet toimiston ovella.
Hän antoi kepit -
ja pakotti itsensä kävelemään seinään nojaten.
En ikinä unohda sitä kertaa, kun taas tapasimme hänet.
Olimme kaikki pukuhuoneessa.
Hän katsoi meitä kaikkia kyyneleet silmissään.
Kävelin ulos.
Me ymmärsimme, mitä hän joutui käymään läpi.
Hän katsoi kasvoja, jotka eivät olleet paikalla.
Minulla sanottiin, että minun on pelattava heidän puolestaan.
He halusivat, että muistamme pelaajia kentällä.
Ensireaktioni oli luopua jalkapallosta kokonaan.
Vaimoni sanoi: "Kuolleet pojat haluaisivat, että jatkat."
Se vaikutti minuun.
Sen jälkeen aloin ajatella niin.
Yleisö hurraa, kun Matt Busby palaa Old Traffordille -
ja istuu valmentajan paikalle.
Kaikki tietävät, miten kovasti hän on odottanut -
paluuta Old Traffordille.
Se oli hyvä asia, että pakotin itseni palaamaan takaisin.
Se antoi minulle tekemistä.
Halusin viedä Manchester Unitedin takaisin huipulle.
Yli 30 000 katsojaa. Matt Busby seuraa joukkueensa peliä.
Olemme harjoituskentällä. Tapamme uudet Unitedin pelaajat.
Kaikkein nuorimmat, jotka siirtyvät reservijoukkueesta ykkösjoukkueeseen.
Meillä oli paljon vaikeuksia, kun yritimme luoda uuden joukkueen.
Se oli todella vaikeaa.
Emme voineet odottaa, että nuoret kasvavat.
Minun oli ostettava yksi tai kaksi pelaajaa -
jotka voisivat auttaa meitä tämän aikakauden yli.
CANTWELL KALLEIN PUOLUSTAJA
UNITED PALKKAA SETTERSIN
Isäni liittyi seuraan pian sodan jälkeen.
Matt oli verkkarivalmentaja.
Kun minä pelasin, en koskaan nähnyt Mattia.
Liityin seuraan vuonna 1960, viisi vuotta Münchenin jälkeen.
Silloin harjoituskenttä oli steriili paikka.
Busbyn poissaolo huomattiin.
Ei. Dennisin tilanne -
on suurin este tällä hetkellä.
Muistan, kun Noel sanoi: "Tässäkö se on?"
Sanoin: "Mitä tarkoitat?" Hän sanoi: "Onko tämä suuri Manchester United?"
Kun olin vaihtopelaaja, näin paperin, jota pelaajat kierrättivät.
Se oli sarjakuva Busbysta. Siinä luki "pallinaama".
Se järkytti minua. Niin vanhemmat pelaajat ajattelivat hänestä.
Bobby Charlton paheksui uusia pelaajia.
Manchester Unitedin unelma teki kuolemaa, tai oli jo kuollut.
Pelaajamme vaihtuivat jatkuvasti.
Halusin Denis Law'n, kun hän oli nuori.
Hän pelasi Huddersfieldissa. Saoin Andy Beattielle:
"Maksan 10 000 puntaa tästä nuoresta blondista."
Hän sanoi: "Ei. Hänessä on sitä jotain."
Hän oli oikeassa.
Törmäsin herra Busbyyn.
Hän kysyi, miten Torinossa menee.
Sanoin, ettei kovin hyvin.
"Jalkapallo on surkeaa."
Lopulta ostin hänet Torinosta -
115 000 punnalla. Se oli halpa hinta.
Hän teki upeita maaleja ja oli hieno pelaaja. Siksi hinta oli halpa.
Hän nousi majesteettisesti ilmaan ja puski niin upeasti.
Ja hän oli rohkea. Hän ei välittänyt, kuinka suuri vastustaja oli.
Joskus isot pelaajat tönivät häntä.
"En voi luvata, etten potkaise heitä."
Sanoin: "Hyvä on. Pysy poissa pulasta."
Blondi nero, Denis Law.
Tapasin Matt Busbyn ensimmäisen kerran 1961 tai 1962.
Ajattelin: "Hyvänen aika, Matt Busby."
Hän toi Pat Crerandin joukkueeseen...
Aloitin helmikuussa 1963. Joukkue ei pärjännyt kovin hyvin.
Värväsimme Pat Crerandin ja Law'n samana vuonna.
Leicesteriä vastaan Law teki hattutempun.
Hävisimme 4 - 3. Emme vain pystyneet voittamaan.
Yhdeksän viikon ajan kentällä oli lunta ja jäätä. Pelit siirrettiin.
Kun pelasimme rästipelejä, emme päässeet -
haluamaamme tulokseen.
Joku sanoi pelin jälkeen: "Mitä meidän on tehtävä voiton eteen?"
Saints käynnistää pelin.
Southamptonin tähti Terry Paine näyttää taitonsa.
Tuolla kaudella olimme pudota sarjasta.
Olimme sarjan häntäpäässä.
Cup oli meille oikea helpotus.
Hyvä keskitys. Denis Law onnistuu. Maali!
Peli on ohi. Manchester United 1, Southampton 0.
United kohtaa Leicester Cityn finaalissa.
Stadionilla satatuhatta fania on valmiina nostamaan uuden katon.
Hänen majesteettinsa saapuu juuri ennen ottelun alkua.
Gladiaattorit saapuvat areenalle.
Matt Busby sanoi, että kestäisi viisi vuotta rakentaa joukkue uudelleen.
Olimme ulkopuolisia. Se sopi meille. Tärkeässä pelissä onnistuisimme.
Hän potkaisee. Herd saa pallon ja tekee maalin.
Tämä on englantilaisen pelaajan unelma. Cup ja mitali.
Tämä on voiton hetki Matt Busbylle.
Tämä osoittaa, että hän on rakentanut Unitedin uudelleen.
Maitofirmat, jotka sponsoroivat cupia -
olivat lähettäneet maitoa pukukoppiin samppanjan sijaan.
Nosta pokaali ylös!
Kolmas kerta. Miltä nyt tuntuu?
Tämä on hieno asia minulle, seuralle ja pelaajille.
Pojat ovat taitavia. He osoittivat sen tänään. Olen todella tyytyväinen.
Matt! Matt!
Nosta se ylös!
Yksi peli voi muuttaa joukkueen.
Cupin voitto oli iso juttu vuonna 1963.
Se muutti Manchester Unitedin. Uskoimme, että pystymme mihin vain.
Tervetuloa Old Traffordille. Olen Matt Busby, valmentaja.
Seuratkaa minua pukuhuoneeseen.
United vahvisti vanhan sanonnan. "Huono liigassa, onnekas cupissa."
Mutta Denis Law'lla on muita ajatuksia tälle vuodelle.
Kausi oli alkamassa. Saimme kaksi poikaa Belfastista.
Kun katselin heidän pelaavan -
yksi heistä näytti todella lahjakkaalta.
Mutta hän oli vasta 15-vuotias.
Pelasin Cragagh Boys Clubissa. United kutsui minut harjoituksiin.
Ensimmäisellä kerralla viivyin vain pari päivää.
Minulla oli koti-ikävä ja palasin kotiin.
Isäni puhui Matt Busbylle. Sain toisen mahdollisuuden.
McCreadylle...
Hänellä oli hämmästyttävä kyky lähestyä palloa.
Hänellä oli mahtava tasapaino nuoreksi pojaksi.
Värväsin hänet 17-vuotiaana.
George oli kuin Edwards. Häntä ei tarvinnut valmentaa.
Pelaaminen on aika helppoa. Minun ei tarvitse harjoitella kovaa.
Minun ei tarvitse tehdä töitä. Taidan olla luonnonlahjakkuus.
Hänellä on tilaa. Mikä maali! Georgie Best!
Sir Matt kehotti aina menemään eteenpäin.
Olette hyviä pelaajia. Tehkää parhaanne -
ja älkää pelätkö ilmaista itseänne.
United on voittanut kuusi ottelua putkeen.
Joukkue on pääsemässä Eurooppaan ensimmäistä kertaa -
1957 - 1958 kauden jälkeen.
George uskoi pystyvänsä ohittamaan kuusi tai seitsemän pelaajaa.
Denis pystyi akrobaattisiin tekoihin.
Minä pystyi potkaisemaan kauempaa.
Pelasin Bobby Charltonin kanssa.
Nobby puolusti Foulkesin, Brannanin ja Dunnen kanssa.
Pelasimme hyvin yhteen. Hyökkäsimme hienosti.
Tämä on kauden viimeinen lauantai.
Vielä kolme joukkuetta voi voittaa 1. divisioonan mestaruuden.
Euroopan pelien jälkeen joukkueet jäivät usein yöksi paikan päälle.
Kävimme pelien jälkeen syömässä ja kabareessa.
Kahdelta yöllä tanssimme congaa. Ja kuka johti tanssia?
Herra ja rouva Busby. Mahtavaa!
Old Traffordilla, Unitedin kotikentällä, Matt Busby on pomo.
Hän on valmentanut seuraa 20 vuotta.
Seura on menestynyt parhaiten sodan jälkeen.
Mikä on hänen lähestymistapansa?
Pidän jalkapalloa isona bisneksenä.
Monta vuotta sitten siihen liittyi jonkin verran urheilua.
Se on yhä urheilua, mutta vielä enemmän bisnestä.
On menestyttävä. Tuloksilla on väliä.
Kauden päätteeksi seuran on tuotettava voittoa.
1960-luvulla Matt toi menestyneen liikemiehen seuraan.
Lou Edwards oli suuri Unitedin fani -
ja Matt Busbyn ystävä.
Louisilla oli bisnesymmärrystä, joka joukkueilta tuolloin puuttui.
Ensimmäisen suurjoukkueen muistoja on kaikkialla. Charlton on nyt tähti.
Billy Foulkes on yhtä luotettava kuin ennen.
Harry Gregg on vanhempi, viisaampi ja yhä ykkösmaalivahti.
Pat Crerand ja Denis Law edustavat erilaista linjaa.
He olivat pohja Busbyn toiselle joukkueelle.
He pelaavat uudelle katsomolle, joka maksoi 300 000.
Stadioniin on käytetty miljoona puntaa 20 vuoden aikana.
Hän on rakentanut uudelleen seuran ja sen maineen.
Se on palkinto tyytyväiseltä johtokunnalta.
Hän omistaa osan seurasta ja pääsee johtokuntaan heti kun on valmis.
Unitedilla oli ensimmäisenä yksityisiä aitioita stadionilla.
Se oli Sir Mattin ja Louis Edwardsin yhteispäätös.
He näkivät, että niille on tarjontaa.
Ja heillä oli ystäviä, jotka olisivat voineet ostaa aitiot.
Busby ja United ovat taas kerran mukana Euroopan cupissa.
Puolivälierissä Benficaa vastaan he ottivat 3 - 2 voiton.
Se oli voitto Busbyn taktiikalle.
Meillä oli parempi joukkue. Jos pelaamme tasollamme, me voitamme.
Teidän on voitettava, Matt. Onko sinulla enää mitään todistettavaa?
Haluan, että United on Euroopan paras joukkue.
Siksi meidän on voitettava Euroopan cup.
PELASTUS
"Suuri mies asettaa itsensä vaaraan -
luodakseen suuremman vaaran vastustajalleen."
Fanit halusivat voittaa, mutta Busby oli niin tärkeä pelaajille.
He eivät halunneet tuottaa pettymystä.
Halusimme voittaa hänen vuokseen.
Denis Law ja muut pelaajat halusivat vain hyökätä.
Seitsemän minuutin jälkeen George Best sai pallon Maali!
Sieltä Best tulee taas. Mikä pelaaja! Hän tekee taas maalin!
Mikä pelaaja!
"TÄMÄ ON SUURIN HETKEMME." MATT BUSBY
Hän on jo jalkapallomaailman sankari.
Kuten Matthews, Pelé ja Eusébio -
nämä nimet houkuttelevat katsojia paikalle.
Seuraavien vuosien aikana hänestä kehittyy paras pelaaja koskaan.
Tiedän, että joskus ylitän omat rajani.
Tällä hetkellä harjoittelu ja jalkapallo eivät rasita minua.
Mutta kolmen neljän vuoden päästä...
Kynttilää ei voi polttaa molemmista päistä. Olen tehnyt niin.
Maksetaanko pelaajille liikaa? Summat tuntuvat kohtuuttomilta.
Minusta jokaiselle pitää maksaa kykyjen mukaan.
En ole koskaan vastustanut korkeiden palkkojen maksamista.
He kykenevät voittamaan ja houkuttelevat yleisöä paikalle.
Kun palkkakatto poistettiin, pelaajat pystyivät tienaamaan enemmän.
Bobby Charlton kertoi, että pomo soitti ja tarjosi palkankorotusta.
En ole ikinä kuullut vastaavaa.
Denis Law haki palkankorotusta, eikä saanut sitä.
Miksi hän teki niin? Se johtui kasvatuksesta.
"Ansaitsetko 25 puntaa viikossa? Minusta et ansaitse sitä."
Hän oli tiukka rahojen suhteen.
United pystyi pitämään palkat alempana.
Best, Charlton ja Law pelasivat maineen ja kunnian vuoksi.
Maali! Kaunis maali!
United häviää välierän.
Hävisitte keskinkertaisille joukkueille, kuten Partizanille.
Viime vuonna olin varma, että voitamme.
Voitimme Benfican ja pelasimme hienosti.
Se antoi meille väärän vaikutelman.
Välierässä Partizania vastaan luulimme -
että ilmestymällä paikalle pääsemme finaaliin.
Minusta se oli syy tappioomme.
Etsit uusia pelaajia joukkueen parantamiseksi. Onko se totta?
Ostimme Alex Stepneyn, maalivahdin. Päästimme paljon maaleja.
Hän on vahvistanut puolustustamme.
Kysyn, voitatteko koskaan...
Hieno syöttö Astonilta Crerandille.
Onko tässä neljäs? Kyllä!
Taas yksi hieno päivä lisää i Manchester Unitedin historiassa.
Katsomo räjähtää!
Liigan voittaminen oli fantastista. Pääsimme Euroopan cupiin.
Se oli Mattin viimeinen mahdollisuus voittaa Euroopan cup.
Kidd, upea liike. Kolme pelaajaa keskellä.
Burns, hieno pelastus!
Aston tekee maalin!
Aston, entisen United-pelaajan poika, tekee tärkeän maalin.
United etenee seuraavalle kierrokselle.
Aston toivoo saavansa pallon takaisin.
Se onnistuu. Best!
Voitimme 1 - 0 kotona.
Lähdimme Madridiin. Jos peli oli 0 - 0 puoliajalla, meillä oli toivoa.
Maali!
Peliä on pelattu minuutti. Yleisö räjähtää!
Hän ei saanut palloa haltuunsa.
Toinen maali. Shay Brennania käy sääliksi.
Oma maali!
Uskomatonta. Se oli vaaraton tilanne.
Gento... ja taas maali!
Puoliaika on 3 - 1. Real Madrid johtaa yhteistuloksella 3 - 2.
Menimme pukukoppiin. "Mitä te teette? Meidän pitäisi hyökätä."
Hän sanoi: "Tämä on välierä. Pitäkää hauskaa."
"Petitte minut, kannattajat ja seuran."
Tunnelma on niin kireä, että sitä voi melkein koskettaa.
Best!
Sadlerin maali hyväksytään. Pelaajat eivät voi uskoa sitä.
Tuolla maalilla United taistelee taas Euroopan cupista.
Best käyttää tilan hyödykseen.
Foulkes tekee maalin!
Bill Foulkes on pelannut seuran jokaisessa Euroopan cupin pelissä.
Foulkes yllättää maalilla. Se oli hieno maali.
Syöttö George Bestiltä. United on matkalla finaaliin.
Minulla ei ole mitään muistikuvaa maalista. Hän teki sen sisäsyrjällä.
En muista hänen ikinä tehneen niin.
He tekivät sen! Manchester United etenee finaaliin!
Bobby Charlton kaatuu maahan.
En ole varma, pyörtyikö Charlton, mutta hän makaa kentällä.
Tämä on hieno hetki Matt Busbylle ja Manchester Unitedille.
Bobby Charlton ja Bill Foulkes ovat olleet mukana jokaisessa ottelussa.
Tämä on heille hieno hetki.
Bobby, olet voittanut kaikki palkinnot, mutta tämä oli vaikeaa.
Istuin kanssasi Wembleyllä 1958, pian Münchenin jälkeen.
Sinä itkit. Istuit pukukopissa ja sait häviäjän mitalin.
Sanoit, että tämä on vain häviäjän mitali.
Pelkäsin, että niin käy taas. Tuntuiko sinusta samalta?
Ei. Olen päässyt sen yli.
Petyn, jos häviämme finaalin. Me teemme parhaamme.
Olet ollut Unitedissa alusta asti...
Jokin työnsi minua eteenpäin.
Minusta tuntui, että minun oli voitettava Euroopan cup.
Meidän oli voitettava Euroopan cup.
Se oli asia, jota kuolleet pelaajat yrittivät saavuttaa.
Siinä on Coluna. United on toisella puolella.
Se oli ehkä kuumin ja kostein päivän Englannissa.
Me kaikki hikoilimme kovasti.
Alex Stepney. Brian Kidd, 19 vuotta tänään.
Ja George Bestin erehtymätön hahmo.
John Aston, jonka ylpeä isä on täällä tänään.
Bill Foulkes, joka on pelannut Unitedin jokaisessa cup-pelissä.
Hän on yksi seuran suurimmista pelaajista.
Pat Crerandin nopeutta arvostellaan, mutta hän on upea syöttäjä.
13. Euroopan cupin finaali. Siinä on Matt Busby.
Suurin osa katsojista rukoilee hänen puolestaan.
Tälläistä jännitystä ei ole ennen koettu Wembleyllä.
Ottelu alkaa. United on tummissa paidoissa -
ja hyökkää vasempaan suuntaan.
Aston ohittaa Adolfon.
Kidd takatolpalla. Ja nyt Sadler!
Hyvä pallo Astonilta. Hyvä hyökkäys Johnny Astonilta.
Matt Busby miettii menetettyä mahdollisuutta.
Sadler.
Charlton! Pallo on maalissa! Bobby Charlton!
Bobby Charlton, 1 - 0!
Se on hänelle 20. maali Euroopan cupissa.
Torres puskee taas. Eusébio, ja nyt Graça!
Peli on 1-1! Jamie Graça.
Simões ohittaa.
Eusébio hyökkää keskeltä! Upea torjunta Stepneyltä.
Fantastinen torjunta. Hän tuli hyökkääjää vastaan.
Pilli soi! 90 minuuttia on pelattu.
Toista kertaa Euroopan cup siirtyy jatkoajalle.
Ensimmäiset 15 minuuttia alkavat.
Best saa mahdollisuuden! Hän tekee sen!
Georgie Best on tehnyt sen!
Kaksi minuuttia on pelattu. Georgie Best, 2 - 1.
Upea torjunta. Kidd!
Kidd tekee maalin! Numero kahdeksan!
Best. Charlton leikkaa keskelle.
Charlton. Taas maali!
Se on ohi!
Manchester United teki sen! Missä on mies, jota kaikki ajattelevat?
Matt Busby. Tämä on hieno hetki suurelle miehelle.
Mies, joka kelpaisi vaikka pääministeriksi.
Kun joukkue voittaa jotain, sitä menee lähimmän pelaajan luokse.
Kukaan meistä ei mennyt lähimmän pelaajan luokse.
Menimme kaikki Bill Foulkesin, Bobby Charltonin -
ja Matt Busbyn luo.
Tätä on odotettu pitkään. United on Euroopan mestari.
Hienosti tehty, Manchester United.
Tuo ilta Wembleyllä oli kohokohta meille kaikille.
Se oli upea saavutus.
Se oli tavoitteemme alusta asti.
Ja tragedian jälkeen...
saimme iloita tuona iltana.
Nämä pojat tekivät meistä ylpeitä eilen illalla.
He voittivat seuralle, Manchesterille ja Englannille.
Olen ylpeä siitä, että saan valmentaa näitä miehiä.
Ja lopulta, tämän jälkeen!
Kun Sir Matt saa tittelinsä, epäilijöillä on kysyttävää.
Koska hän on jo jokaisen fanin arvostama -
mitä kopautus olkapäälle ja uusi titteli enää lisää?
Miten äitisi reagoi, kun sinusta tuli Sir Matt Busby?
Tiedän, että hän oli ylpeä. Hän lähetti sähkeen.
"Rakas Sir Matt Pomo."
Hän oli varmasti innoissaan.
SIIRTYMINEN
"He pyytävät minua repimään sydämeni irti."
Toivottavasti en myöhästynyt. Hyvää huomenta.
Sir Matt on kertonut luopuvansa valmentajan tittelistä -
tämän kauden päätteeksi.
Puheenjohtaja ja johtokunta ovat yrittäneet saada hänet jatkamaan.
Hyväksymme vastahakoisesti hänen pyyntönsä.
Ensimmäinen otto.
Sinä todella halusit tämän työn.
Kyllä. Olen unelmoinut tästä työstä.
Olin ylpeä, että hän valitsi minut. Tulen aina olemaan ylpeä siitä.
Annoit Wilf McGuinnesille valmentajan vastuun ilman titteliä.
Onko siihen jokin syy?
Olen kuunnellut hänen havaintojaan otteluiden aikana.
Olimme samoilla linjoilla.
Yllätyimme, että Wilf sai työn. Hän taisi yllättyä itsekin.
Kerroitko pelaajille, että hän määrää?
Kyllä.
Entä jos hän pudottaa George Bestin?
Se asia kuuluu hänelle.
Hän pudotti Bobbyn, Denisin, minut, George ja Pattyn.
Hän pudotti meidät kaikki. Se oli lapsellista.
Jos piti käsiä taskuissa, oli tehtävä kymmenen punnerrusta.
Oli kylmää, sateista ja mutaista. Olimme verkkareissa.
Bobby laittoi kädet taskuunsa.
Wilf sanoi: "Tiedät säännöt. Kymmenen punnerrusta."
Kaikki olivat hiljaa.
Hän teki ne.
Wilf sai potkut seuraavana päivänä.
Eilen illalla Wilf erotettiin valmentajan paikalta.
Minulta kysyttiin, voisinko valmentaa toistaiseksi.
Päätin valmentaa osa-aikaisesti.
Voitimme Euroopan cupin 1968.
Kaikki muu sen jälkeen on tuntunut pettymykseltä.
Ketä siitä voi syyttää?
Minusta se johtuu siitä, että United oli huipulla niin pitkään.
Jos ei huomaa, että joukkue kaipaa muutosta, silloin epäonnistuu.
Olin 22. Olisin parhaassa terässä vasta seitsemän vuoden päästä.
Kuulin muiden puhuvan, miten olimme jo saavuttaneet kaiken.
Tuntui, kun kaikki olisi ohi. Minä olin vasta aloittanut.
Se teki kipeää. Manchester United oli ollut koko elämäni.
Kun lopetin, minun piti nauttia rauhallisesta elämästä -
ja Unitedin peleistä, mutta se ei mennyt niin.
Kuinka pahassa kriisissä United on?
Kaikilla liigan peränpitäjät ovat kriisissä.
Onko johtokunta vastuussa? - Ei minusta.
DOCHERTY SIIRTÄÄ LAW'N CITYYN
Lee syöttää Law'lle!
Denis tekee maalin!
Denis Law ei juhli ollenkaan.
Siihen päättyy ottelu -
ja Manchester Unitedin 36 vuotta kestänyt taival 1. divisioonassa.
Oliko häntä mahdotonta korvata? - Kukaan ei ole korvaamaton.
Seuraavan valmentajan on oltava yhtä hyvä.
Sen on täytynyt vaikuttaa seuraajiisi.
En ymmärrä sitä.
Otamme hakemuksia kokeneilta ja menestyneiltä valmentajilta.
Hän oli aina paikalla. Hänen valtansa vaikutti koko paikkaan.
Kukaan ei päässyt sitä pakoon, mutta sitten Alex saapui.
Seura vaatii menestystä. Siitä on kulunut 20 kautta -
kun United voitti mestaruuden. Siksi Atkinson menetti työnsä.
Skotti on kuudes valmentaja Busbyn jälkeen.
Hän on Lanarkshiresta, minä Govanista.
Olimme 17-vuotiaita, kun meitä verrattiin Busbyn nuoriin.
Tämä on ainutkertainen mahdollisuus.
Kolme mestaruutta. Yksikään englantilaisseura ei tehnyt sitä.
Maali Bayern Münchenille!
Sir Alex iskosti meihin saman asian kuin Sir Matt aiemmin.
Pelasimme viihdyttävää jalkapalloa työväenluokan mentaliteetilla.
Vaikka peli sujuisi huonosti, suunta voi aina muuttua.
Kolme minuuttia lisäaikaa. Tekeekö United maalin?
Maalivahti nousee ylös.
Onnistuuko hän taas? - Beckham, kohti Schmeichelia.
Dwight York saa pallon.
Giggs potkaisee. Maali!
Onko tämä heidän hetkensä?
Beckham Sheringhamille, Solskjær tekee maalin!
Manchester United on taas Euroopan mestari!
Kukaan ei ikinä voita finaalia tämän dramaattisemmalla tavalla.
Muistot nousevat mieleen.
Tunnen romanssin, hämmästyksen, mysteerin.
Kauneuden ja runouden.
Tällaisina hetkinä peli on elämää suurempaa.
Legendoissa on jotain ajatonta ja maagista.
Suomennos: Sami Marjamäki BTI Studios