Det där var nog skänken.
- Hon var visst riktigt arg. - Kom, nu får vi dig i säng.
Gud, jag är helt slut.
- Kom, så får vi dig i säng också. - Det säger du väl till alla tjejer.
- Åh, nej... Förlåt mig. - Jag vet. Kom nu.
- Nu går vi upp och myser. - Jag knullar hellre.
Temperaturen stiger inte över tio grader i regionen.
Vissa områden kan få nollgradigt, till och med ett par minusgrader.
Dags att kura ihop sig. Söndag ser ut att bli riktigt solig.
Varsågod.
- Kan du sänka volymen, älskling? - Jag måste bara höra det här.
- Vill du ha mjölk, Alice? - Ja.
- Ja, vad då? - Ja, tack.
Vi hör att söndagens lopp i Aintree och Doncaster kanske blir av...
Häng med.
Vänta här.
Det är jag!
Jag har ingen aning om vem du är.
Försvinn, annars ringer jag polisen!
Skitstövel!
Mamma! Vänta! Vad är det? Är du arg på mr Skitstövel?
Och nu vädret med Ted Fairfax.
- God eftermiddag... - Han nobbade mig, bara så där.
Jo, det gjorde han visst.
Sluta! Håll käften!
- Ska jag hälsa på Smelly igen, pappa? - Ja, det är nog bäst.
Så ja, så ja, så ja. Kom här.
- Dr Henty. - Hej, Marie.
- Keith! - Ledsen att jag ringer så sent.
Vi allmänläkare har inget bättre för oss än att vänta vid telefonen.
- Hur kan jag hjälpa dig? - Det är Gina...
Jag tror att hon är på väg att flippa ur igen.
Hon har jagat den där Ted igen. Den där väderkillen på lokalnyheterna.
- Hon släpade med sig Alice dit. - Kan du komma med henne till kliniken?
Vill du att jag gör ett av mina ultrasubtila hembesök i morgon bitti?
- Förlåt att jag ber dig... - Ingen fara. Det är vad jag är här för.
Pappa! Mamma är i trädgården igen.
- Hon är på taket med Smelly! - Okej.
Taket... Helvete, helvete, helvete!
Gå härifrån! Jag vill inte ha dig. Jag vill ha lille Teddy Fairfax.
Han rapporterar vädret på tv:n nu. Kom ner, så pratar vi om det.
- Nej! - Kom genast, unga dam.
- Jag vill ha Smelly! - Nej, han är min present till Teddy.
- För att visa att jag älskar honom. - Smelly ser rädd ut.
Vi måste tvätta honom. Du kan inte ge bort honom i det där skicket.
Okej, då.
Fånga honom, pappa!
- Varsågod. Försiktigt nu. - Jag sätter tillbaka honom.
- Gina, jag tar med dig till Teddy nu. - Det säger du bara för att få ner mig.
Vänta lite!
- Jag behöver hjälp, Sandra. - Jag är en sur tobaksaffärsinnehavare.
- Jag sysslar inte med sånt där längre. - Det är en nödsituation, Sandra!
- Gina är på taket - halvnaken. - Vad är det som händer, Sandra?
Barb, lägg dig inte i mina affärer.
För helvete! Jag förstår vad du menar.
Pappa lyckades få ner Smelly, men mamma kan väl inte rulla ner så där?
- Vad ska vi göra? - Ska jag klättra upp och prata?
- Om inte du... - Varsågod. Jag är inte så bra på...
Hoppas inte att stegen har trämask.
Sandra kommer upp och pratar med dig.
Inte den där feta rödtotten.
- Ursäkta, Sandra. - Jag har hört värre saker.
- Hej, Gina! - Dra åt helvete.
Kom ner. Det är svinkallt!
På väderleksrapporten sa de att vädret blir milt med växlande molnighet.
- Kom ner innan stegen går sönder. - Nej.
Lovar du att du inte gör nåt? Tar mig tillbaka till det där skitstället?
Jag skulle inte stå ut. Snälla, Sandra?
Ser jag ut som nån som snackar skit?
- Håll i henne så hämtar jag kläder. - En morgonrock räcker.
- Kan vi hålla nere svordomskvoten? - Förlåt. Skynda på!
Jag och din pappa ska köra henne till sjukhuset.
- Vi måste ta din bil, Sandra. - Men för helvete, Keith.
- Kan jag hjälpa till? - Du är också inblandad, din häxa!
- Håll dig borta från min man! - Jag ringer dem och låser huset.
Mr Wilson?
Vi lägger in er fru med stöd av lagen om psykiatrisk tvångsvård.
- Vi väntar i bilen. - Jag vill stanna hos pappa.
- Är det samma som förra gången? - Jag kan inte säga med säkerhet.
Vi måste göra en grundlig undersökning.
Det liknar hennes tidigare psykoser.
Hon är verklighetsfrånvänd och ser problem i oskyldiga händelser.
- Det är möjligt att hon hör röster. - Hjälp mig, Keith! Hjälp...
Det är nog bättre om ni går. Vi ska ta väl hand om henne.
Kommer mamma hem?
- Inte idag. - Bra.
Du skulle ju ha somnat för flera timmar sen.
- Pappa? - Ja, hjärtat.
Kommer mamma alltid att bli arg ibland?
Jag vet inte. Jag hoppas inte det.
"Så lyckliga de är när de marscherar fram. Här kommer polisen..."
Alice?
Tror du att de fortfarande har sex? Din mamma kommer väl inte hit?
- Herregud, Kaz. Var inte så korkad. - Jag menade inte så, Al.
Jag vet. Hon är märklig.
- Hon har inte rört sig på flera år. - Hon brukade faktiskt vara vacker.
Vild. Pappa säger att hon var full av liv innan hon blev sjuk.
- Tycker du inte att det är läskigt? - Vad fräckt! Hon är min mamma.
Helvete. Tio i fyra. Pappa kommer att döda mig! Helvetes jävla skit.
- Ska vi ses i skogen senare? - Okej.
Titta på honom!
- Det är svinkallt. Ska vi gå? - Ja, vi ger henne en kopp te och mat.
- Vill du se på? - Ja, tack.
Jag skämtar, Karen.
Minns du det här? Den hemliga födelsedagsmaten.
Stekt ägg, fiskpinnar, rostat bröd.
Säg inte till pappa att vi inte har några grönsaker.
Pappa...
Torsdag, klockan är 19. Det betyder Top of the Pops med Tony Blackburn.
Den charmige killen, men inte lika charmig som dessa killar på plats 30.
The Smiths medThis Charming Man.
Kan du sänka lite? Jag tror att hon försöker sova.
Jösses, vad är det där för fåntratt?
Karen!
Alice!
- Vad gör du? - Vänta...
- Du är väl inte lesbisk? - Såg du Top of the Pops igår?
Ja, jag såg lite av det. Hur så?
- Såg du The Smiths? - Vet inte. Hur såg de ut?
Sångaren... jag vet inte vad han heter...
- Han hade en lös skjorta, halsband... - Och en massa blommor.
- Jag såg honom. Vilken nolla. - Han var ju underbar!
- Så vacker, så underbar. - Det var som satan.
Han har visst förtrollat dig. Jag måste till geografiklassen!
Du ser helt jäkla galen ut. Oj, förlåt!
Ut!
Hej!
"Kära Morrissey."
"Du får säkert hundratals brev, men jag var bara tvungen att skriva."
"Jag heter Alice."
"Jag har varit ditt största fan i 46 dagar, 13 timmar och 22 minuter."
"Jag fick en konstig känsla när jag såg dig på tv."
"Det var som om du sjöng bara för mig."
"Jag bor mitt ute i ingenstans. Jag har ingen att prata med förutom dig."
"Jag känner mig så ensam."
"Om du är i Newton kan du väl hälsa på mig? Eller jag kan hälsa på dig."
"Ditt största fan..."
"Alice."
Hej, främling!
Vad gör du?
- Postar ett brev. - Vem till?
- Inte din pojkvän, väl? - Skit ner dig!
Det heter "till vem".
Du behöver inte berätta om du inte vill.
Det är ett brev till Morrissey.
Tror du att han skriver tillbaka?
Du ska väl gå på dansen ikväll med mamma och pappa?
Mor och far kan gå själva, för fan.
Vi kan fixa lite cider och gå bort till gömstället.
Det ska spöregna, och eftersom de är ute...
...kan du väl komma till mig?
- Jösses! - Exakt!
"Mor och far". Stiligt.
Vad tycks, älskling? Fattar du?
- Får jag fråga en sak om din mamma? - Visst.
Måste ni låsa in henne på natten?
- Förlåt. - Hon är ingen jävla schimpans.
Ibland skriker hon som en galning. Tur att vi inte har några grannar.
Herregud, Al...
Hon måste ta en spruta en gång i månaden. Det är massor av lugnande.
Hennes rumpa är som en nåldyna.
Jag fattar inte att pappa älskar henne. Han är hennes sjuksköterska.
Jag vill inte prata om det.
Jag är jag, inte hon.
- Jag. - Förlåt.
Jäklar! Helvete!
Jag måste sticka.
Mark!
4253. Ja, ett ögonblick. - Till dig.
Mark?
- Alice? - Ja.
- Är allt bra? - Visst.
Du, handlar det om häromkvällen?
- Alice? - Morrissey har inte svarat.
Jaha. Du postade brevet häromdagen. Du måste ge honom lite tid.
- Tänk om han inte skriver tillbaka. - Det kommer han att göra.
Jag måste lägga på.
- Vänta lite. Vem var det? - Alice Wilson.
- Men för helvete... - Vad då?
Det smakar skit! Har du diskat koppen?
Jag tror att vattnet är dåligt.
Jag menar bara, kan du inte hitta nån trevlig tjej?
- Som inte har en galen mamma? - Jag menade inte så, Mark.
Det kan ju vara ärftligt. Dig går ju inte att prata med.
Då häller jag ut det.
Hej, hjärtat.
Du måste prata med mig. Du har inte kommit ner på en vecka.
Jag vet att jag inte är nåt bra substitut för mamma, men vad är det?
Ska jag hämta farbror Wobbly och farbror Bighead?
Jag vågar knappt fråga. Är det en pojke?
Det var mammas råd. Du har fått ett brev.
- "Tack, pappa." - Varsågod. Bahamas är fint så här års.
"Kära Alice, ditt brev var verkligen rart."
"Tack för att du öppnade ditt hjärta. Morrissey."
- Vad fint. - Fint?
Det är helt jäkla suveränt och helt otroligt! Det är Morrissey!
Han har skrivit till mig.
- Jag är så glad. - Jösses! Så glad?
- Biljetter till Leicester på söndag. - Följer du med?
- Han kommer ju att vara där. - Nej, han följer inte med.
Vi ska jaga på söndag och du måste hjälpa till i stallet.
- Du är upptagen hela terminen ut. - Nej, jag hinner repetera...
Nej, det har du inte. Det är slutdiskuterat.
- Varför är vissa föräldrar skitstövlar? - Lektion nr 1:
Inte alla föräldrar är så förnuftiga eller ärliga som jag... eller din mamma.
- Vad gör Karen? - Besöker sin pappa på Guernsey.
Biljetterna var ju gratis och det är synd att inte utnyttja dem.
Jag gillar musik. Jag måste kolla min kalender först.
- Jag har ett rikt umgängesliv. - Ska du följa med mig?
Men vi har mamma. Vi kan ju inte lägga henne i bagageluckan.
Så, kanske inte. Såvida inte...
- Hej, mamma. - Måste du kalla mig det, för helvete?
- Var är Gina? - Hon sitter framför tv:n.
- Vad fan gör hon här? - Var inte sån nu.
Alice och jag ska gå ut. Din mamma stannar hos dig.
Jag vill inte! Hon har alltid hatat mig. Hon kommer att göra nåt.
- Era jävlar, ni är båda emot mig. - Ta tillbaka det, din lilla skit.
- Kom igen, hon är ju sjuk. - Sjuk? Snarare skogstokig.
- Säg åt henne att dra! - Snälla, mamma? Det är viktigt.
- Kan ni inte bara komma överens? - Är du också med på det här?
- Kan alla bara lugna ner sig? - Lugna ner oss?
Kan du följa med Alice? Till Leicester och titta på The Smiths?
- Vilka är The Smiths? Hennes vänner? - Nej, en popgrupp. Hon vill så gärna.
- Jag ger dig pengar för tåg och taxi. - Och en stout?
Okej. - Alice!
Mormor följer med dig. Du får inte åka själv. Passar det inte, så låt bli.
- Stanna! - Okej. Tack, pappa.
Mamma klarar sig i tio minuter. Jag kan skjutsa er till stationen.
- Hur är det, mormor? - Det var ölen på tåget.
Det ordnar sig. Men jag behöver gå på toaletten.
- Jag vill gå på toaletten. - Snart framme. Tio minuter.
Jag vill gå på toaletten!
- Hon pissar väl inte i bilen? - Nej.
Det har jag redan. Jag kunde inte hålla mig.
Var snäll och kliv ur. Ut! Gå ut ur bilen!
- Leicester? Vi är ju mitt i skogen. - Det är en park.
Universitetet ligger vid parken... hoppas jag.
Är det bara jag, eller är det svinkallt?
Vi sätter oss här en stund.
Jag vill gå...
Mormor? Mormor!
Tack, Marie.
- Jag slumrade visst till. Är allt okej? - Hon var ensam med henne.
De tror att hon var död i 20 minuter innan ambulansen kom.
Stackars Alice...
Hon fick inte ens se Morrissey.
- Har du berättat... - Nej, hon sover. Vi tar det senare.
- Och resten av familjen? - Jäklar! Jag måste åka dit.
- Kan det inte vänta till i morgon? - Det är morgon.
- Ska jag stanna? - Kan du det? Det är mycket begärt.
Jag jobbar senare ikväll. Gå du. Lycka till.
Minnena bygger en speciell bro när någon vi älskar är död
De hjälper oss att minnas dem och skänker vårt hjärta stöd
De spänner över många år och bevarar våra band
Minnena bygger en speciell bro och ger oss en tröstande hand
Jag vill utbringa en skål för frugan. Hon kunde var riktigt jobbig-
-men hon var en bra kvinna.
Min älskling.
- Var är mamma? - Hon sover i sitt gamla rum.
- Vad är det i dem? - Tunga - pappas favorit.
- "Jag brukade sitta i en oxmun." - Ursäkta mig.
- Är du okej? - Visst. Jag är en seg jäkel.
Hur ska jag klara mig utan Violet?
Ett skithus på en skittomt, en tv med skitbild.
Vad lämnade hon efter sig? Två knäppskallar och galna Gina!
Vet du vad? Jag kan knappt bärga mig tills det är min tur att dö.
Då kan jag säga till henne: "Dra åt helvete! Kom igen, då!"
Jag skämtar bara. Jag skämtar... Jag älskade henne.
Om stackars gamla mamma-
-inte hade varit tvungen att åka ända till Leicester...
...för att se på den där vegetarianen så hade det aldrig hänt.
Han låter som en riktig bög.
Morrissey? Varför kan inte Alice gilla nån vettig, som Elton John?
Det är nog dags att jag ser hur det går för Alice. Är Gina kvar där uppe?
- Hon vill inte följa med dig hem. - Det är nog bäst att jag kollar...
Ingen fara, Keith. Hon sov när jag tittade till henne.
Jag ska bara strypa de här två puckona.
Jag tar en promenad. Kan du hålla teet varmt?
Okej.
- Mamma? Jag behöver din hjälp. - Jag tittar på tv.
För helvete, prata med mig.
Mormor är ju död. Min bebis är död.
Korfu 45 pund.
- Alice? - Ja, pappa.
Får jag komma in och prata med dig?
Nej. Jag mår bra.
- Jag känner mig bättre imorgon. - Då går jag och lägger mig. God natt.
Era dumhuvuden.
Bort från honom!
Vi vill inte ha er här.
Sluta! Sluta, för guds skull!
Jag borde ha förstått att du och din tokiga mamma...
Vem är det här som du har släpat med?
Låt honom vara!
- Men för helvete, grabben! - Vem hade trott det?
Om du nämner det här för nån dödar jag dig.
- Hej, Alice. - Mammas spruta?
- Är din pappa inte hemma? - Han är i stan.
- Vilket otäckt blåmärke du har. - Jag ramlade.
Det ser ut att göra ont.
- Hur är det med henne? - Samma.
- Och hur är det i skolan? - Samma.
God morgon, Gina.
- Kommer det alltid att vara så här? - Hur då?
Du vet, mamma, sprutor, samma gamla vanor-
-ingenting förändras, inget riktigt liv.
- Alice, jag... - Jag vet redan svaret.
Alice, inte ens jag vet svaret. Vi kan bara spekulera.
Din mor hade, vad som nu kallas förlossningsdepression.
- Men jag tror mer på en psykos. - Är det mitt fel?
- Är allt det här på grund av mig? - Alice! Lyssna på mig...
Det är inte ditt fel. Man kan väl inte skylla på en bebis?
- Bebisen kan väl skylla sig själv? - Snälla, tänk inte så. Då...
- ...blir jag galen? - Kom då, jag står ju här som ett arsle.
Vill du gifta dig?
- Vad sa du? - Inget.
Du sa visst nåt.
- Din jävel, du friade ju! - För sent. Du skulle svarat direkt.
Vad betyder det?
Du får vara mer uppmärksam nästa gång.
Kom hit, din lilla fåntratt.
- Vad är svaret? - Min pappa stinker kopiss.
- Mina bröder hatar dig. - Vi sticker härifrån.
Vi vandrar med kamelerna nånstans. Cleethorpes! Nej, det är ju åsnor.
Åh, Keith!
Den här gången, snälla Gud, gör så att den funkar.
Du gillar verkligen min pappa, va?
Hej, Alice.
Ja. Han är en trevlig man.
- Är han sjuk? - Han mår bra. Det är mamma.
Vad har det med Keith... din pappa att göra?
- Jag vill att du drar ner på medicinen. - Alice...
Jag vet att det innebär risker, men hon kan inte ha det så här resten av livet.
Hon är som en stor strandad val. Jag vill att hon ska ha roligt igen.
- Jag vet att det är svårt... - Svårt? Svårt?
Hon är min mamma, och en smutsig, stinkande, rökande utomjording.
Jag har lust att kväva henne med kudden-
-för jag orkar inte leva med det längre.
- Vill du prata med någon? - Nej!
Så här gör vi: Jag fixar ihop dig med pappa om mamma slipper medicinerna.
Kom igen, säg nåt!
Tre månader, och sen gör vi en ny utvärdering.
Jag gör det för att jag bryr mig om dig. Glöm det där om din pappa.
Okej. Tack.
Tack så hemskt mycket. Jag ska se till...
- Saknar inte din pappa allt det här? - Han använder bara en panna.
Han skulle steka glass om det gick.
- Hur länge tänker du stanna här? - Ett tag.
Jag kan inte gå tillbaka efter det som hände. Det är kört för honom och mig.
Jag ska försöka hitta en lägenhet i stan, eller bli uteliggare.
- Du kan bo hos oss. - Det är första stället han letar på.
Kanske... Vi kanske kan hitta ett ställe tillsammans?
Kanske.
Titta.
Te, mamma?
Mamma?
Hej!
- Vem är det där? - En sångare som heter Morrissey.
- Är allt som det ska? - Ja.
Vänta där. Rör dig inte.
Pappa! Mamma svarade mig ordentligt.
- Hon tittar på mina saker. - Hur kommer det sig?
Förlåt, jag vågade inte berätta. Jag pratade med Marie.
- Jag ville ha en förändring. - Vad har du gjort?
Jag bad henne minska mammas medicinering. Hon gick med på det.
- Var bor Morrissey? - Salford, nära Manchester.
Salford. Salford.
- Är det långt dit? - Några kilometer med bil.
- Är den nåt bra? - Ja!
Inte deras bästa, men riktigt bra.
Vill du lyssna?
Jag kan sätta på den.
Han log så fint.
Han gillade att läsa böcker och poesi.
Inte alls som de andra stinkande, äckliga människorna.
Smutsiga händer.
- Han hade mjuka händer. - Mamma?
- Ja. - Hur mår du?
Skit.
Kom igen mamma. Det är jobbigt för mig att fråga.
Du brukar be mig att inte lägga mig i. Är du okej?
Jag vet inte, jag känner mig konstig, märklig...
Vem sa det? Vem sa det?
- Var det Morrissey? Var är han? - Han är inte här.
Det är han.
- Är Alice hemma? - Ja. Nej... Jag vet inte numera.
- Är det där Gina? - Ja. Kom in.
- Te? - Nej, tack.
- Jag har lite portvin kvar från julen. - Okej.
Om det gäller medicineringen så har Alice redan berättat.
- Jag vet att jag inte borde ha... - Det finns en chans att hon blir frisk.
Nej. Jag är ledsen, Keith. Alice ville ha tillbaka sin mamma.
Och det kommer hon att få en kort tid. Hon är kroniskt sjuk, Keith.
- Det vore fel av mig att inge hopp. - Åh, herregud...
Din hora!
- Det är nog bäst jag går nu. - Ja.
- Hur är det, Gina? - Nej, nej, nej!
- Ursäkta mig. - Dr Henty!
- Förlåt, jag trodde det var... - Mark. Är han här?
Japp. Nej... kanske. Nej, definitivt inte.
- Jag tror dig inte, Keith. - Det är inte mitt problem.
- Jag vill se mig omkring i huset. - Visst.
Är det Morrissey?
Okej, jag tror dig. Säg till när han dyker upp.
Du berättade väl inte om Mark? Han bor i skogen.
Skogen? Är jag den ende som inte är tokig? Förresten, jag borde flytta dit.
- Hur är det med mamma? - Normal igen. Hon slog Marie Henty.
- Var Marie här? - Bara för att prata om mamma.
Är det allt? Ingen annan anledning?
- Som vad? - Ingenting.
- Jag är hungrig, Sandra. Hjälp mig. - Så du ser ut, Gina.
Kom in, så rostar jag lite bröd åt dig.
- Var har du varit, Gina? - Vet inte. Bröd.
Det kommer. Vet Keith var du är?
Jag vet inte. Var är min jävla macka?
Jag ska se vem det är.
- Bara det inte är Gestapo. - Det är Gestapo.
- Ursäkta? - Det var inget.
Keith? Ja, hon är här.
Skit också.
Gina! Kom tillbaka så ger jag dig några cigg. Gina!
Nej! Släpp mig, din feta kossa! Hjälp!
Vad fan gör du? Hon är sjuk. Jag höll fast henne tills maken kommer.
Varför sa du inget? Jag kunde ha hjälpt till.
Tack.
- Har hon varit ute hela natten? - Första gången på flera år.
Kom, nu går vi in.
Veranda, veranda, veranda. Hugg mig!
Mamma, vill du gå in på mitt rum och lyssna på The Smiths?
- Kom då, så följer jag med. - Jag vill gå själv.
- Jag kommer upp med en kopp te. - Rostat bröd.
Visst, och en rostad smörgås.
Gode gud, jag har aldrig sett henne sån här.
Det här är faktiskt värre. Vad sysslar hon med där uppe?
Titta genom nyckelhålet, pappa. Jag vill inte att hon förstör nåt.
- Vill du ha en kopp te, Sandra? - Jag tar hellre vodka. Vilken dag!
- Hon äter nåt. Ett brev, eller nåt... - Åh, nej! Mamma!
- Hur kunde du? Din jävla subba! - Alice! Alice!
Pappa, hon äter mitt brev! Morrisseys brev.
- Jag måste... - Dra åt helvete!
De är goda! Inuti mig.
Stick och brinn! Vi har trevligt utan dig.
Tackar.
- Tokpatrullen. - Vad oproffsigt!
Jag kunde ha varit en släkting, eller till och med patienten.
- Vem skrattar nu? - Det där är patienten, förstår jag?
Kom nu, älskling. Det är dags att åka.
Jag vet, jag vet. Nu försöker vi hamna på rät köl igen.
- Att dö vid din sida... - Jag vet, jag vet.
- Ska vi spänna fast henne? - Nej, hon kommer inte att bråka.
Keith, jag vet att jag inte mår bra, men Morrissey kan få mig bra igen.
- Hur gick det? - Bra.
- Hon har det bättre nu. - Det är inte det.
Det är bara ett brev, Alice. Väx upp. Det är din mamma vi pratar om.
Alice, älskling.
- Jag skrev brevet, mr Wilson. - Snälla, säg Keith.
Brevet var inte från Morrissey. Jag skickade det med biljetterna.
- Jag ville bara att hon... Du vet. - Berätta inte det för henne.
Hon är allt han har i den här trasiga familjen.
Ni vet var jag finns, mr... Keith.
- Vad ska jag ta mig till, Marie? - Ja...
Du kan ge henne nya Smiths- biljetter.
Det var ingen dundersuccé förra gången.
Förlåt, Keith. Det här är mitt fel.
Jag skulle aldrig ha trappat ner hennes medicin. Korkat!
Du försökte bara vara till hjälp.
Vad skulle vi ha gjort utan dig, Marie? Du har varit en bra kompis.
En usel läkare, men en bra kompis.
Pappa, förlåt...
Herrejävlar!
Hur ska vi göra nu?
- Fortsätta? - Absolut.
Hej!
Halloj.
God morgon.
- Förlåt för... - Det är okej.
Pappa förtjänar att ha lite kul. Jag önskar bara att jag inte hade...
God morgon, plutten. - Mark.
Om hon är gravid tar det hus i helvete.
- Vad är klockan? - Halv tio.
Balle! Jag har patientbesök klockan tio.
- Jag har aldrig hört en läkare säga så. - Inte jag heller. Riktigt imponerande.
Ta en kopp te, Marie. Du har tio minuter på dig.
Det finns tid att... Om du vill, förstås.
Är allt okej, hjärtat?
Mamma lyckades på nåt sätt ta sig ut från sjukhuset.
- Vi kan ta A62 mot Manchester. - Varför skulle hon åka dit?
En känsla bara. Hon frågade mig om Salford.
Hon är besatt av Morrissey, och han är därifrån.
Salford Lad's Club, faktiskt. Jag läste det nånstans.
Men det är... Har ni aldrig hört talas om nål och höstack?
Hon har inga pengar, polisen kommer att plocka upp henne-
-innan hon hinner dit.
Jag älskar dig, pappa. Du har alltid tagit hand om oss.
- Nu är det min tur. - Här.
Lycka till. Det kommer ni nog att behöva.
Förlåt, chefen.
Om du är där... Snälla, ta hand om Gina. Hon betyder mycket för mig.
Och förlåt för det där med Marie.
Men om du faktiskt finns misstänker jag att du är en schyst kille med humor.
Du hade antagligen gjort samma sak.
Amen.
- Det där var skönt. - Det var okej.
Det där rensade systemet för mig. Det var första gången sen frugan dog.
- Kan vi åka till Manchester? Du sa... - Vänta lite, det sa jag aldrig.
Det var du som sa det. Jösses...
Jag gör precis vad du vill, sa du. Du var väldigt het på gröten.
Vi kan väl ta en kopp te först? Vill du ha halva min korv?
- Okej. - Bli inte för uppspelt, bara.
Vi dricker en kopp och sen åker vi.
Varsågod.
Jäklar, vad du stoppar i dig.
- Det var för att du åt för fort. - Snälla, kan vi åka nu?
- Din önskan är min lag. Vart ska vi? - Kan vi åka till The Salford?
- The Salford, vad då? - Det har jag glömt.
- Vad är det för ställe? - Känner du Morrissey?
- Morrissey? Vem sjutton är han? - Min frälsare.
Jag måste få träffa honom.
- Okej. Det låter allvarligt. - Väldigt, väldigt allvarligt.
Han sjöng för mig i mitt hus, så jag måste åka till Manchester.
- Jag bor i Manchester. - Kan du köra mig dit?
Okej, men får jag dricka upp först? För tusan, nu sticker vi.
- Hon är död. - Åh, nej!
- Vi borde ringa din pappa. - Vi kan ta bussen i morgon.
Den kan nog stå där en natt. Ikväll är ju en speciell kväll.
Om jag visste att jag skulle få gäster hade jag städat.
Nej, jag gillar det.
Gina, raring...
- Du är lite tokig, eller hur? - Jag antar det.
- Har du nån familj i närheten? - Nej.
- Jag vill inte prata. - Jag vet hur det känns.
Du kan berätta när du själv vill. Du nämnde The Salford.
Det kanske är en pub. Vi kan leta efter den i morgon.
Hur vill du ha dina ägg? Stekta eller stekta?
- Rinnig äggula. - Rinnig? Ska bli.
- Jag hörde telefonen. Var det polisen? - Nej, bara Marie.
Ska vi inte ringa och höra vad som händer?
- Vi kan inte åka till Salford igen. - Hon kanske inte är där.
- Jag är säker på det. - Låt polisen sköta det.
Man måste tjata på dem. Det är som om du inte vill...
Vad vet du vad jag vill? Ända sen du föddes har jag skött om henne. Jag!
Ingen vet vad jag vill.
- God morgon. - Mark är här.
- Jag hoppas inte att ni gjorde nåt. - Ska du säga.
Jag fattar.
Det här kom till dig. Om det är vad jag tror...
En t-shirt med Morrissey? Tack, pappa!
Jag beställde den för länge sen. Det är inte bara en tröja, det är en biljett.
-Den ger inträde till giget i Blackpool -Blackpool?
- Tack, pappa! Jag älskar dig. - Jag visste att du skulle bli glad.
Ursäkta, men det här är malströmmen av känslor som händer här i huset.
- Där ser du. - Förlåt, jag...
Mamma och det som hände med mormor.
Taskig tajming.
Jag försökte skaffa en till grabben här, men de är svåra att få tag på.
Det blir bara du och Morrissey och två tusen andra.
Frontmannen Morrissey spelar här i Blackpool denna månad.
Och de släpper in vem som helst till giget om man har en Smiths-tröja.
Vilken Smiths-tröja som helst. Om du är cool som tonåringarna-
-eller kanske tonåring själv så har du nog hört talas om The Smiths.
Nej, inte chipsmärket utan den populära gruppen som tjusar publiken-
-med deras populära indiemusik och låtar som "This Charming Man".
Om du är ett fan behöver du inte tråna längre.
Har du ätit färdigt?
Gina, raring...
Du måste ge mig nåt. Du kan inte bo här om jag inte vet något om dig.
Har du nån släkt som jag kan kontakta?
Jag vill inte prata om Gina. Hon är körd.
Låt mig få stanna här, Dunk. Jag gillar det och det är nära Morrissey.
Men din sjukdom? Du vet väl att du är lite knäpp?
Du kan klara dig på mitt valium ett tag, men det håller inte i längden.
Jag gillar dig, Dunk.
Du är bra rolig, du.
Då så, nu försöker vi att få rätsida på det här. Okej?
Så du ser ut. Jag ska ta med dig och shoppa i morgon.
- Ska vi shoppa? - Ja!
Nu tar vi en öl och skriver en lista. Sen ska jag ge dig ett bad.
Det påminner mig om frugan.
Och nu nåt allvarligare: Gammastrålning.
Postcript Books, det här är Keith Wilson.
Du känner inte mig, men jag har din fru boende hos mig.
- Åh, gud... Får jag prata med henne. - Hon vill inte prata med dig.
Jag ringer för du är kanske orolig. Hon har berättat lite om situationen.
Jag fick numret från nummerupplysningen.
- Hon måste komma hem. Hon är sjuk. - Hon vill inte.
Hon säger att hon är lycklig här.
Jag ville bara tala om att hon mår bra. Och det gör hon.
- Jag måste lägga på. Pengarna är slut. - Snälla, lägg inte på... Skit!
Ursäkta!
- Jag önskar att du följde med. - Och se den där bögen?
Kom igen, får vi se nu?
Jag avundas dig, faktiskt. Jag har aldrig haft så stora...
...känslor för nån.
Det är din buss. Åk!
Lova att ha det roligt nu.
Oroa dig inte för din mamma. Hon är säkert oskadd.
Kom nu, busfrö.
Vänta lite, behöver du inte den? Du kommer att frysa.
Nej, jag ska se Morrissey!
- Vi ses sen. - Hej då!
Morrissey, hjälp mig!
Alice! Alice!
Ställ dig i kön, ditt miffo. Du får inte trängas.
Det verkar ha hänt nåt.
Stäng inte dörrarna!
Vi ska in. Vänta!
- Vi ska in. - Du kanske, men inte hon.
Hon blev rånad på sin t-shirt. Tror du att hon går omkring så här normalt?
- Bra försök, raring. - Men det är ju sant!
- Var en duktig dotter och ge mig din. - Dra åt helvete!
Dra åt helvete!
Varför kan du inte bara vara normal?
Det måste alltid handla om dig. Alltid dig.
När är det min tur? När får jag chansen att bli nåt?
Göra något utan dig?
Snälla, din t-shirt. Jag vill se Morrissey.
Helvete!
Okej...
Då sätter vi på dig den.
Morrissey!
-Jag satt utanför och lyssnade -I bara bh? Schyst.
Du skulle må då, va? Nej, jag hade kappan på mig.
Hon verkade glad när hon kom ut. Normal.
Vi kramades och sen åkte hon iväg i en lastbil.
- Hon verkar inte sakna mig och pappa. - Har du saknat henne?
Du har rätt, oftast har jag inte saknat henne.
- Men hon är fortfarande min mamma. - Trist att du missade Moz - igen.
Det är lugnt.
Kom.
Tack. Nu går vi.
Pappa, vad fan är det som händer?
Jag sätter på te.
Den där Dunk ringde igen och sa att Gina vill ta ut skilsmässa.
De vill gifta sig. Jag pratade med henne också, och hon verkar lycklig.
Hon har faktiskt precis sett Morrissey.
Så ja, pappa. Gråt inte, vi kan få henne tillbaka. Gråt inte, pappa.
Jag är ledsen, hjärtat, men...
Jag vet inte om jag vill ha henne igen. Det har varit så hemskt så länge.
Det finns inget kvar. Jag har inget kvar.
Jag är glad för hennes skull, men jag känner ju inte snubben.
Men hon har fortfarande rätten att välja.
Självklart.
- Vad händer nu? - Jag bad dem komma på besök.
- Herregud. - Skumt, eller hur?
- Socker, Keith? - Bara en.
De är här!
En av er måste vara Keith.
Det hoppas jag inte. Det är han där.
- Vad tycker ni? - Stor.
- Hej, jag är Keith. - Hej.
Det här är Ginas dotter Alice, hennes vän Mark-
-och Ginas gamla läkare Marie.
Inte så gammal.
Kom nu, prinsessan.
Kom in så får vi prata en stund, Gina. Går det bra?
Tevattnet har kokat. - Alice, visa Dunk trädgården, särskilt baksidan.
Det är ingen slottspark. Det går på 30 sekunder.
- En stig till en fantastisk plats. - Det tog sin lilla tid.
- Wob, kolla storleken på de fåniga... - Uppför dig. Skäm inte ut oss.
Trevlig utsikt. Rofyllt.
Är det? Jag har alltid tyckt det var lite risigt och sjaskigt.
Som din mamma. Ursäkta, det var inte meningen.
Din mamma är ett riktigt unikum.
Du vet väl att jag älskar henne?
Det är hemskt att säga om sin egen mamma, men går hon inte...
Vad då? Går mig på nerverna? Trotsar mig, gör mig deprimerad?
Det frågar alla nyfikna jäklar på puben och på jobbet.
Jag går inte så mycket efter utseende.
Din mamma - hon får mig att skratta.
Hon dömer mig inte, och jag är inte direkt årets kap.
Hon påminner mig om min egen mamma. Hon var också lite märklig.
Man vänjer sig vid det. Hon gjorde som hon ville.
Ibland var hon borta en hel vecka. Man får lära sig att leva med det.
Förlåt, din mamma...
Den nya behandlingen hjälper verkligen.
- Teet är klart! - Jag har gjort ostkuber.
- Keith, var kan jag tvätta händerna? - Köket.
Pojkar, kom nu.
Det här är en så märklig situation.
- Är du säker på det här, Gina? - Ja.
- Vi kan väl försöka? - Marie?
Jag tycker som du, Keith.
- Du verkar nöjd med situationen, Gina. - Det är jag.
- Inte tack vare dig, din jävla... - Tack, Gina, nu räcker det.
Oroa dig inte, det är mitt jobb nu.
Det här kan nog ta ett tag.
- Nå? - Jag vet inte vad jag ska säga.
Inte jag heller.
Men jag gillade honom.
Om han står ut med hennes hemska humör, hennes vanor...
Hennes personliga hygien, hennes svordomar, latheten...
Men vad tyckte du?
Jag gillade honom.
Jag känner doften av sockerkaka på tre kilometers avstånd.
Jag blev nästan överkörd av en stor långtradare. Bygger de motorväg här?
- Det var Ginas och hennes nye man. - Jösses, Keith. Du verkar så samlad.
- Hur gick det? - Bra.
Kan jag få en bit?
Ska vi gå en promenad? Jag vill berätta en sak.
- Vad? - Bara nåt om det där Morrisseybrevet.
Vad liten.
Va?!
Översättning: Karin Hagman www.ordiovision.com