ZAJAŠI ROZE KONJA
Preveo: Admir Destani (Dartanjan)
Gde je hotel "La Fonda"?
Hotel? Tamo.
Gde tamo? - Tamo.
Hvala.
Konji su spremni!
Očekuje vas vožnja vaših života!
Samo za deset centi! Ne više od deset centi!
Krećemo odmah!
Za svega 10 centi!
Pridružite nam se u najlepšoj vožnji!
Najbolja zabava, za svega 10 centi.
Mi smo već bile, ali ona nije.
Nisi nikad? Oj, čoveče!
Ne znaš šta propuštaš.
Jedan krug na vrtešci, i oči će ti se ispuniti zvezdama.
Videćeš! Osetićeš sjaj!
Odmah, pre nego što bude kasno.
Napred, dosadna. Odaberi konja.
Ne, zavrteće mi se u glavi. Tražim... muškarca!
Pričate engleski? - Da.
Gde je hotel "La Fonda"?
Šta je bilo? Zar niko ne zna?
Tamo je, pored prodavnica. - Da, tamo.
Ne, bez tog 'tamo'. Kako se zove ulica?
Šta nije u redu s tobom?
Šta si se razrogačila? Tebi se obraćam.
Šta si se razrogačila?
Pokazaću vam...
hotel.
Zašto ne paziš gde ideš?
Dobro, Biku Koji Sedi. Pokreni se. Hajde.
Evo ga hotel.
Hvala. -Molim vas...
Uzmite ovo.
Stavite ga u džep. Nemojte ga izgubiti.
Njeno ime je Ištam. Baka mi je dala...
kada sam došla u grad da me ne bi pregazili.
Ne. Ne kupujem suvenire.
Ne, ne kupujete je. Zadržite je.
Zaštitiće vas. - Od čega?
Svi primljeni telegrami će vam odmah biti isporučeni u sobu.
Halo? Ne, gđo. Ne uopšte, gđo.
Apsolutno ništa.
Jako mi je žao. Hvala, gđo.
Ako se nešto pojavi, imam vaše ime.
Soba i kupatilo za jednu osobu, molim. - Nemamo slobodnih mesta.
Ništa nije dostupno. Nema pošte za vas, gđo Justas.
Možete pokušati kod 'El Kapitan-a', ali znam da ni kod njih nema mesta.
Jednostavno nema dostupnih soba.
Zovem se Blejn. Rezervisao sam sobu za četvoro, sa kupatilom.
O, da. G. Blejn. Primio sam vaš telegram.
Druže? - Recite, gospodine?
Čekiraj mi torbu, hoćeš li? - Rado, gospodine.
Sačekajte ovde. Odmah ću vam doneti ček. - Dobro.
Rezervisao sam pre tri meseca.
Da ste se odjavili do 15.00h, gospodine...
ne bi vam naplatiti dodatni dan. Žao mi je.
Nemamo ništa, gospodine.
Znam. Da li biste ovo stavili u sanduče Frenka Huga?
Da, gospodine. Želite li da pozovem njegovu sobu?
Ne, samo stavite u sanduče. - U redu.
Izvolite ček za vašu torbu.
Zadrži kusur. - Hvala, gospodine.
Da? - Želim da vidim Frenka Huga.
Da ste telefonirali odozdo, kao što red nalaže, saznali biste da nije tu.
Postoji li još nešto? - Ništa mi ne pada na pamet.
Onda, ako nemate ništa protiv, zatvoriću...
Rekao sam vam da g. Hugo nije tu.
Ti si mu berberin? - Ja sam njegov privatni sekretar.
Baš šteta. Treba mi brijanje.
Ne možete čekati u sobi g. Huga.
Gde je on? - Moraćete da ga sačekate u prizemlju.
Ne volim prizemlja. Kada se vraća?
Rekao sam vam da ćete morati dole da ga sačekate.
Slušajte, ako ne napustite sobu, pozvaću menadžera.
Ne bih to uradio na tvom mestu. - Onda izađite!
Izvinite, molim vas.
Zdravo. Je l' Frenk tu?
Nije.
Da li...
Da li ste vi to uradili?
Biće dobro. - Nisam se brinula.
Dosta ljudi će vam biti zahvalni.
Džonatan zna biti jako naporan.
Primetio sam.
Ako smem da pitam, šta vi radite ovde?
Čekam Frenka Huga.
Trebalo bi uskoro da naiđe.
Idem na večeru s njim. Da li ćete nam se pridružiti?
Zašto ne sedneš, i prestaneš da razglabaš?
Samo sam bila radoznala.
Ne nameravate da me ubijete, zar ne?
Da li ste zaista očekivali da ćete naći pištolj?
Pobogu! Stvarno ste očekivali.
Mora da živite fascinantnim životom.
Niste valjda završili sa mnom? Nećete me pretražiti?
Ne.
Mogu li dobiti upaljač?
Naravno. Eto ga jedan na stolu.
Da se ja javim? - Ne, ja ću.
Halo?
Ne.
Ne, Džonatan nije ovde.
Da, ovo je soba g. Huga.
O, zdravo, g. Hugo.
Ne, nema nikog ovde.
Ovde potrčko.
Upravo sam doneo led.
Da, gospodine.
Da, razumem. Da, gospodine, hoću.
Je l' to bio Frenk?
Glavom i bradom. - Policija. Pozovite policiju.
Mislim da se ovaj gospodin ne bi složio s time.
Tvoj šef je upravo zvao.
Rekao je da se neće vratiti do sutra.
Pa, plan vam se propisno izjalovio.
Nija valjda da idete? - Da.
Mogli bismo da večeramo u sobi. Frenk je već naručio.
Ne, hvala. - Žao mi je.
Videću Frenka uskoro. Šta da mu poručim, ko ga je tražio?
Samo mu reci da ga je tražio Šortijev ortak...
i da ću ponovo doći.
Pozdrav, g. Gegin.
Da li ste za jelo? Roštilj još uvek radi.
Ko si ti? - Zovem se Rec.
R-E-C. Rec.
Ne znam te. - Hajmo unutra.
Popićemo šolju kafe i bolje se upoznati, Gegine.
Znaš mi ime, a?
Znam dosta stvari. - Na primer?
Pa, došao si autobusom u 16.00h.
Presedeo si ceo put iz Vašingtona.
Izveo si sladak, mali trik...
sa porukom za Huga, da bi otkrio broj njegove sobe.
Bio si gore, čekao dok nije zvao i rekao da se vraća sutra.
Takođe, nisi ručao.
A nisam ni ja. Da prezalogajimo?
Ja ću kafu i malo danskog peciva.
Da, gospodine. - Šta ćeš ti, Gegine?
Ništa. - To je sve, onda.
Valjda znaš da nećeš naći sobu u ovom gradu.
Sve je krcato zbog Fieste.
Počinje sutra uveče. Biće dosta uzbuđenja.
Plovci, igranje na ulici.
Indijanci priređuju specijalan šou.
Jesi li drot? - Tako je.
Vašington?
Drot koji radi za vladu.
Vidi, vidi. Zašto me pratiš, "Ujka Seme"?
Hvala, gđo.
Izvini.
Ne pratim tebe.
Došao sam juče, pre tebe.
Došao si na Fiestu, a? - Nisam znao za Fiestu.
Ti i Fiesta ste oboje iznenađenje.
Ko će postavljati pitanja: ti ili ja?
Izvoli. - Nisam navikao da raspredam sa drotovima.
Meni ne smeta. - Otkud me znaš?
Video sam te u Vašingtonu...
na saslušanju o Šortiju Tompsonu.
Jako saslušanje.
Na svedočenju si rekao da ne znaš ko ti je ubio drugara.
Da. Drotovi i ja smo bili podjednako začuđeni.
Primetio sam te ovde na recepciji. Proverio sam tvoje vreme dolaska.
To je cela misterija vezana za mene.
Osim tvog razloga zašto si ovde.
Pratim g. Huga. Mislio sam da znaš to.
Ne znam ja ništa.
Motrim na njega šest meseci.
Ne motriš na njega baš pažljivo, zar ne?
Misliš da je on ubio Šortija?
Prepuštam razmišljanje tebi, "Ujka Seme".
U redu. Evo šta ja mislim:
Ovde si da bi se osvetio za Šortija...
i ucmekao Huga.
Tačno? - Nastavi.
Takođe si jako glup. - Jesam li?
Gospodin Hugo je važna ličnost ovde.
Ima gomilu prijatelja u ovoj državi.
Prevelik je zalogaj za tebe.
Možda. - Zašto se ne opametiš?
Prepusti ga nama. Uhvatićemo ga.
Imaš li još nešto na umu?
Nemoj žuriti.
Znaš, ne bih voleo da budem u tvojoj koži ako te se Hugo dočepa.
Nisi ti loš momak, samo si poput ostalih...
sav kivan jer si se borio u ratu tri godine...
a sve što si dobio su ordeni.
Zašto ne pustiš da se "Ujka Sem" pobrine za njega?
Koliko dugo ste mu za petama? - Dosta dugo.
Previše dugo da bi dozvolili mešanja sa strane.
Da.
Bila bi prava šteta, zar ne bi? Hvala na savetu, Ujače.
Možda sam te pogrešno procenio. Možda tražiš nešto drugo.
A možda ti radiš za Huga.
Rekao sam ti, radim za vladu.
Zar vlada ne radi za Huga? Jeste za vreme rata.
Zar to nije Džonatanov prijatelj?
Šalje vam pozdrave.
G. Lok. G...? - Gegin. - G. Gegin.
Kako ste? Da li biste popili piće sa nama?
Da, da sam žedan.
Možda bi mu prijalo društvo. Izgleda usamljeno.
Prijatelj sam Frenka Huga. - Rekla sam g. Loku za vašu poruku.
Za sat vremena će se čuti sa Frenkom.
Mislili smo da možda želite da dodate još nešto. - Ne želim.
Sve što imate da kažete Hugu, možete i meni.
Pridružite nam se. Možete držati piće u ruci, ako niste žedni.
Ne, hvala.
Ako je vaš razlog bitan, mogu to preneti Frenku...
i možda ubrzati stvari. - Ne bih rekao.
Bojim se da ne možemo zavesti, g. Gegina.
Videćemo se ponovo, Gagine.
Jesi li našao nešto?
Ne, gospodine. Hoteli nemaju ništa.
Nema slobodnih mesta u San Pablu noćas.
OK, drži. - Hvala puno, gospodine.
Pokušajte kod "Tres Violetas". Naći čete nešto tamo.
Šta je to, hotel? - Ne, krčma.
Ili možda neki meštani izdaju prazne sobe u kućama.
Kuće su im krcate...
ali, dajte im nekoliko dolara i možda će vas primiti.
Kako se beše zove ono mesto?
"Tres Violetas". Odvešću vas.
Ovo je "Tres Violetas".
Hvala. - Hvala puno, gospodine.
Ti.
Šta ti radiš ovde? - Čekam.
Drago mi je što vas ponovo vidim.
Mogu misliti.
Mislila sam da vas više neću videti.
Vidi, da li znaš gde mogu dobiti sobu?
Sobu? Zašto? - Da bih spavao.
Mama Mia ima sobu.
Znaš je? - Da.
Gde živi? - Ne znam. Izgubila sam se.
Mislio sam da poznaješ grad.
Znala sam gde je hotel, jer sam već bila prošla pored njega.
Nikada pre nisam bila u San Pablo.
Živim u San Melu, 120 km-a odavde, veoma daleko...
Šta hoćeš?
Moje dve drugarice su me ostavile samu. - Gde su otišle?
Unutra, traže mučačose. - Šta traže?
Momke.
Da li one znaju gde živi Mama Mia?
Ne znam da li znaju. - Hvala.
Možda bih mogla s vama?
Ne, ne večeras, Biku Koji Sedi.
Biću vam potrebna.
Šta se to vrzma po tvojoj glavi, a?
Ništa, gospodine, ništa. Samo...
Ne znam šta da radim noćas.
Zašto ne nađeš sebi mučača...
kao tvoje drugarice?
Ne znam kako.
Nije moj problem.
Izvinite. - To je Pilin drugar.
Da, pričao sam sa vašom drugaricom ispred.
Pilom? Biće ispred celu noć.
Luda je. - Da, ne bih se iznenadio.
Spomenula je Mama Miu. Znate li gde živi?
Da, znam gde živi. Odvešću vas.
Ne zna ništa o Mama Mii.
Izvinite.
Viski.
Da, gospodine, da. Tekila.
Ne, hoću veliki viski. Veliki. Veliki.
Da, gospodine. Da, da.
Tekila, a?
Nemam kusur, gospodine. Previše krupno. Previše krupno.
To je najsitnije što imam. - Nemam kusur. Kakav tip.
Da mi ovu novčanicu, a nemam da mu vratim.
Šta da radim? - Koliko je?
Dvadeset pezosa. Zbog jednog pića mi daje ovoliku novčanicu.
Šta on misli da sam? Banka Meksika?
Polako, čoveče. Ne žuri tol'ko.
Pančo će ti pomoći. Koliko imaš para?
Deset pezosa. Ali nemam dovoljno za dvadeset.
Šta on misli ko sam... - Tišina!
Zovem se Pančo, gospodine.
Želim da vam pomognem.
Biću vam prijatelj.
Evo šta ću da uradim.
Daj mi.
Dvadeset pezosa.
Vaših 20? - Da.
On može razmeniti samo deset.
Da.
Popijmo onda ostalih 10 i sve će biti srećni.
Želi da usrećite sve, zar ne?
Da, naravno. Daj da usrećimo sve.
Još jedna flaša. Tekila za sve!
Debeljko, kako si?
Hvala, gospodine.
Daj meni viski. Ne želim da izgorim grlo.
Da, gospodine. Viski, viski.
Druže, ti si čovek po mojoj meri.
Ti si pravi prijatelj. Nazdravlje!
Srećno, gospodine. - Na iskap.
Još jedno.
Vasko, muzika! Muzika!
Manito, napuni čašu mog drugara.
Punu! Velika!
Velika pića su najbolja.
Slušaj.
Da li znaš šta taj čovek peva, druže?
Peva zato što ćemo sutra spaliti Zozobru.
On je bog loše sreće.
Ružniji je od mene.
Sutra ćemo spaliti Zozobru...
a onda ćemo imati Fiestu.
Nema Zozobre, nema loše sreće. Živela Fiesta!
Veliko piće za sve. - Ne, Pančito.
Popili ste ostatak kusura.
Šta kažeš? Već smo popili ostatak kusura.
Imam još novca. - Ne, druže.
Kada te vidim pomislim: "Ovo je momak...
koji je ponositiji od tebe, Pančo."
Pančo je jako ponosit čovek.
Daj svima piće.
Veliko piće za sve. Pančo časti.
Sjajno.
Pozajmi mi 10 pezosa. Vratiću ti sutra.
Prijatelju, moj divni, prijatelju.
Dopada mi se tvoje lice.
Došao si ovde zbog nečega.
Reci Panču šta tražiš, i on će ti to nabaviti.
Samo reci Pančitu. - Tražim prenoćište.
Šta? Nemaš gde da spavaš? - Ne.
Momci, Pančov drug nema gde da spava.
Takav mi se čovek sviđa...
čovek koji nema kud.
Daću ti najbolje mesto za spavanje...
u celom San Pablu.
Tvoj sam drug. Napuni ih.
Nazdravlje. - Nazdravlje.
Šta nije u redu? Zar ti nije lepo?
Popio si celu bocu i nije ti lepo? To ne valja.
Dobro sam.
Ne, nešto ne valja.
Pevam, i nešto mi kaže: "Pančo, umukni!"
To si bio ti. - Nisam ti rekao da umukneš.
Tvoje srce mi govori. Šta nije u redu? Zar nisi Pančov drug?
Nisam ja ničiji drug.
Šta nije u redu? - Neko nas prati.
Ništa ne čujem.
Da, neko sa tihim koracima.
To je devojka.
Ne valja. Previše mršava.
Rek'o sam ti već, neće moći!
Tvoja devojka, a? - Ne znam je.
U redu je. Možeš reći Panču.
Ne znam je, i ne želim.
Idi kući i igraj se sa bafaloima. Briši.
Tako je. Previše je mršava. Ne valja.
Ta deca. Fiesta ih privlači kao ose med.
Dolaze zbog pesme, igre...
da nađu momka, lepo se provedu...
onda odu kući i vuku plug godinu dana.
Ta je prilično mršava.
Naći ćeš bolje kasnije.
Hej, sikter... Otišla je.
Bože moj. Gde je otišla?
Gde idemo?
Pokazaću ti.
Gde je kuća? - Kuća, gospodine.
Pijan si. - Moguće.
Ali ne toliko pijan da ne prepoznam svoju kuću.
Pogledaj. Pančova palata.
Dobar krov, dobri zidovi...
predivan gazda.
Momenat.
Samo za tebe.
Da, daj mi bocu. - Kako ti se sviđa moja kuća?
Viđao sam i gore. Čija je ono oprema?
Ringišpil? Moj je.
Sve je moje.
Dvanaest prelepih konja,
tri prelepe kočije, ceo prelep podijum,
sve je Pančovo.
Prilično dobro piješ za gringa.
Da. - Neki ljudi su srećni...
kad imaju para.
Ja sam jedino srećan kad nemam ništa.
Ništa, i prijatelja.
Sve dokle god Pančo ima kome da kaže...
"Volim te, druže."
to je dovoljno.
Oni mogu zadržati sve ostalo.
Nek' zadrže ceo svet.
Dajte Panču...
samo Panča.
Laku noć, druže.
Šta hoćeš?
Hoćeš vožnju?
Da. - Sačekaj malo. Probudiću debeljka.
Pančo, imaš mušteriju.
Zatvoreno je. Nema više mušterija.
Hajde, hajde. Ustaj. - Rek'o sam ti da je mršava.
Biće boljih sutra.
Hajde. Hoće vožnju. Uključi je, hoćeš li.
Ne, ne, nema vožnji. Kasno je. Ringišpil je zatvoren.
Muzika će probuditi ljude. - Onda ga uključi, ali bez muzike.
Ne dopuštam besplatne vožnje. Tako je pravilo.
Prekrši pravilo.
Dvadeset centi. Deset centi jedna vožnja
OK, drži.
Hvala puno. - Da.
Da li si se vozila na konju pre? - Nisam.
Pa, idi onda. Hajde. Idi.
Koji?
Probaj sa roze.
OK, Biku Koji Sedi,
zašto nam ne daš jedan ratni poklič?
Znaš...
To je to. Deset centi. Deset centi, jedna vožnja.
Ištam, dobra boginja.
Za šta je ona dobra?
Drži smrt podalje. Jako dobra amajlija.
Imam bolju amajliju.
Vojnički pištolj. Zbog čega?
Najbolja amajlija na svetu. Drži podalje babaroge.
Neko je ovde.
Šta? - Neko je ovde.
Ko je ovde? - Neko se krije tamo.
Gagine? - Da.
Žao mi je što te budim ali sam pomislio...
da bi trebalo malo da popričamo.
Već smo pričali, Ujka Seme.
Mogli bi još jednom.
Imam neke nove zamisli.
Hajde, briši.
Idi tamo. Što dalje odavde.
Rekao sam ti da ne želim da ukloniš g. Huga sa scene.
Ali ne brinem više o tome.
Zbog načina na koji ti postupaš.
Ušetao si unutra i rekao mu...
da ga Šortijev drug traži. Igraš žestoko, a?
Poslali su dva loša momka da te nađu.
Da li te zanima ovo? - Da, pomalo.
Ta dvojica klipana koje ti je g. Lok nakačio na vrat
će se vrzmati oko "Tri Violetas" kad se bude otvorio.
Ući će ti u trag, isto kao i ja.
Kada se otvara? - Oko 9.
Imam krevet viška u mojoj sobi.
Tamo će ti biti komfornije.
Ne. Ostaću ovde.
I mislio sam da gubim vreme.
Hej, Rece. - Molim?
Hvala. - Nema na čemu.
Ali ta plavuša, ali ta plavuša...
Volim više tu plavu
Lepo, predivno jutro, prijatelju.
Kako se osećaš? - Dobro.
Kako si spavao u Pančovoj palati? Kao beba, a?
Da, kao beba. Gde si nabavi ovaj žilet?
Veoma dobar brijač. Jednom sam se obrijao s njim.
Stvarno? - Koliko je sati?
Oko 7 i 10.
Sinoć sam lepo sanjao.
Sanjao sam da su svi moji konji živi...
i da svi mi jašemo u pustinji loveći lavove.
I da sam ponovo mlad.
Opet mršavica.
Posluga, a? - Odakle ti ta nova kofa?
Našla sam je. - Lepa kofa.
Naći novu kofu je znak sreće.
Je li?
Imam malo ogledalo.
Ne treba mi. Završio sam.
Zašto tako izgledaš? - Kako?
Kao da si izašla iz cirkusa.
Šta je cirkus? - Mesto gde drže nakaze.
Izgledam kao nakaza? - Smešno izgledaš.
Zašto tako izgledam?
Ne znam. Možda zbog haljine.
Ova haljina je pripadala mojoj baki.
Dala mi je kad sam došla na "Fiestu".
Nikad nisam imala ovakvu haljinu.
Možda bi i valjala, kad bi skinula te šljokice.
Skinući ih.
Mogla bi i kosu da očešljaš.
Moju kosu? Nije dobra?
Dobra kao skrovište za miševe.
Donesi mi sako.
Drži.
Idi kupi sebi peglu za kosu.
Možda i manikir? - Ne mogu da uzmem pare.
Zašto ne? - Previše je.
Umeš da sabiraš. I to je nešto.
Hajde, uzmi ih. Počni da izgledaš k'o čovek.
Svideću ti se, ako izgledam kao čovek?
Slušaj... ne trebaju mi dodatne nevolje.
Imam druge stvari na umu.
Hajde, sad. Briši.
Deset dolara?
Lud si što trošiš vreme na mršavicu, druže.
Momčina kao ti može naći princezu, i to podgojenu.
Imao sam princeze svih vrsta.
Imam jednu na istoku.
Zašto je nisi doveo na Fiestu?
Zauzeta je...
sa drugim tipom.
Mislim da mi se taj drugi tip ne dopada.
Ne govori to. Dobar je on.
Ima ono što je potrebno.
Lovu.
Idemo gore. Idete gore?
Je l' g. Hugo tu?
Pitao sam: "Je l' tu g. Hugo"? - Ko je?
Čovek koji je bio juče, gospodine. - O, Šortijev drug. Pusti ga unutra.
G. Hugo će vas primiti.
Hoćete da se vratim zbog šampona, gospodine?
Pozvaću te kasnije. Hvala, gospodine.
Je l' g. Lok u sobi? - Ne, otišao je pre 10 minuta.
Čekaj dole. - Da, gospodine. Da budem unutra? - Ne, napolju.
G. Gegin, šta mogu da uradim zbog vas?
Da, ovde g. Hugo?
Ne mogu sada da pričam s njim. Trenutno ne primam pozive.
Sami smo. Ili biste želeli da se uverite?
Ne smeta mi društvo. - Sedite.
Drago mi je što vas vidim, g. Gegin.
Kako je naš prijatelj, g. Rec?
OK je. - Čuo sam da ste razgovarali s njim.
O čemu bi ja i on razgovarali?
Ne znam. Saborci ste.
Obojica imate istu metu, zar ne?
Nije mi on drug.
Dobro za vas.
Cigaru? - Ne, hvala.
Znači, vi ste Šortijev drugar? - Tako je.
Šorti je bio dobar momak. - Bio je.
Zar niste bili u istoj jedinici, na Pacifiku?
Naklonjen sam bivšim vojnicima. I sam sam hteo da se prijavim.
Šteta što su vas odbili.
Našao sam Šortiju dobar posao kad je izašao.
Da, znam.
Stotku nedeljno, samo da se postara da mi ljudi ne dosađuju.
Dovoljno da reši njegove posleratne probleme.
Šteta što se ispostavilo da je varalica.
Zaglibio je zbog lake zarade.
Nekako je smešno da to priča tip...
koje se lepo okoristio radeći nelegalne poslove.
Hoćete da kažete da pljujem u svoje lice, g. Gegin?
Tako nekako.
Šorti je bio vrsta varalice koju niko ne voli, čak ni ja...
koji sam jako širokogrudan povodom takvih stvari.
Biću direktan: Šorti je uzeo nešto od mene, i pokuša da mi to proda.
Ne volim ucenjivače, a ne biste ni vi, da ste na mom mestu.
Oni čine veoma loš industrijski rizik.
Želeo sam ono što je Šorti imao. Odbio je. Došlo je do borbe.
Vaš drug Šorti nije bio opasan kao što je mislio.
Pa ste zato naredili da ga ubiju. - Recimo samo da je izgubio.
Od trojice tipova sa palicama. - Zar su bila trojica?
Trojica jako glupih tipova. - Glupih?
Da. Nisu našli ono što su tražili.
Nisu? - Ne. Kod mene je.
Povučen ček na sto hiljadarki...
na ime meksičke banke, potpisan od vas...
i namenjen čoveku koju je držao patriotske govore...
dok sam ja nabacivao ten na mestu zvanom Nova Gvineja.
Zvučite poput razočaranog patriote.
Broj čeka je 6431.
Ubedili ste me.
Nemate ga kod sebe?
Naravno da ne. Niste toliko glupi.
U redu, g. Gegin. Koliko želite?
Trideset hiljadarki. - Šorti je tražio samo 15.
Dodatnih 15 je zbog Šortija.
Pravi prijatelj. Ne zavaravajte sebe da ovo radite zbog njega.
Radite to zbog sebe, kao što sam i ja zbog sebe.
Da li ću dobiti 30 hiljadarki ili da predam ček Recu?
Znači, tako ćemo? - Tako ćemo.
Budimo određeni. Vi i ja smo iz iste sorte.
Mislio si da ako budeš bio pošten...
i budeš igrao po pravilima, da će te krenuti.
Ali si saznao da grešiš. Samo su te maltretirali.
Saznao si da ljude zanima samo isplata.
To je sve što mene zanima.
To je zamisao. Znaš, Gegine, dopadaš mi se.
Postoje dve vrste ljudi: oni koji se koprcaju,
brinući da li je nešto ispravno ili pogrešno, i tipovi poput nas.
Da lu ću dobiti 30 hiljadarki?
Biće to vrućih 30 hiljada. Jesi siguran da ih želiš?
Siguran sam. - Stavljaš me u neugodnu situaciju.
Bio bih idiot kad bih platio ucenjivaču. - Šta ćeš biti ako ne platiš?
Ucenjivač možda ima kopiju čeka.
Onda bih morao ponovo da platim.
Ili je možda zapamtio broj čeka i banku i reći će to Recu.
Jedino što bih kupio za tu lovu je glavobolja.
Dvadeset godina u buvari zbog krađe od vlade bi ti takođe zadalo glavobolju.
Da. Treba promisliti o tome.
Dozlogrdilo mi je da me taj ček progoni.
Rizikovaću i pretpostaviti da si pošten ucenjivač. Daću ti 15 hiljada.
Trideset. - Pa...
Uračunaću to kao dodatni trošak uživanja u Fiesti.
Naravno, hoćeš gotovinu. - Tačno tu, u mojoj ruci.
Ne nosim tolike pare sa sobom. Trebaće mi nekoliko sati da ga nabavim.
Gde mogu da te nađem? - Ovde. - Radije ne bih da se motaš naokolo.
Imaću pare oko, recimo, 19.00h. Videćemo sa tada.
Mogli bi naći neko malo javnije mesto. - Javnije?
Da.
Mera predostrožnosti. Znaš gde je "Tip Top" kafić?
Naći ću ga. - Ponećeš ček sa sobom?
Dobićeš ček kad ja budem dobio lovu. - I ja sam takav.
Ni svojoj majci ne verujem. A ucenjivač nikad ne može biti dovoljno pažljiv.
Uzbudljiv način zarađivanja. Moraću jednom da pokušam.
Videćemo se u "Tip Top" kafiću...
u 19.00h.
Dobro jutro.
Čekaš prijatelja?
Dugo se znate? - Od juče.
Sviđa ti se?
Zašto mu onda ne pomogneš? U nevolji je.
Znam.
Hoćeš da kažeš da znaš u kakvoj je nevolji?
Da. - Kako bi ti opisala tu vrstu nevolje?
Možda će umreti.
Zaista? Kad?
Uskoro. - Kada uskoro?
Ubrzo. - Kako to znaš?
Videla sam. - Šta si videla?
Videla sam ga mrtvog.
Nemam pojma kako si to videla. Videla si ga mrtvog?
Misliš, usnila si ga?
Ne, videla sam.
Juče, kad je došao kod vrteške...
Videla sam mu lice, mrtvo.
Oči su mu bile sklopljene. Koža bleda.
Bio je mrtav. - Nije ti loš predosećaj.
Ja isto mogu da vidim stvari, ali na drugačiji način.
Slušaj, pokušavam da mu pomognem.
Da li veruješ u to? - Ako mi on kaže.
Zdravo, Rece.
Zdravo. Upravo sam pričao sa tvom prijateljicom.
Jesi li za šetnju? Počinje uvertira za Fiestu.
Ne, nisam ovde zbog Fieste.
Kao i što sam mislio. Nisi došao zbog predstave, već novca.
Znaš, u početku nisam odmah sve prokljuvio.
Ne znam zbog čega. Nisi mi izgledao kao iznuđivač.
Mene interesuje Hugo.
Imaš dokaz koji može da mi pomogne da ga zatvorim...
ali ne znam kakav.
Pokušavaš da to unovčiš, ali, velike su šanse...
da ćeš završiti kao Šorti.
Zvanično te molim da predaš dokaz.
Ne govorim ovo u svoje ime.
Govorim, kako bi ti rekao, u ime "Ujka Sema".
Reci Ujka Semu nek' me se okane.
Slušaj, drote, nemoj mi igrati na kartu patriotizma.
Video sam dovoljno toga u ratu.
Rekao sam šta imam.
Naslušao sam se takvih govora. Nemaju više efekta na mene.
OK, vojniče.
Videćemo se.
Biću u blizini.
Šta ti se desilo?
Da li ti se sviđa?
Da li izgledam kao čovek?
O, Bože. - Šta još treba da uradim?
Ne možeš ništa. Uradila si sve što si mogla.
Jesi li gladna? - Pojela sam jabuku.
Ne, mislim na hranu.
Hajde. Jeste da je rano, ali ručaćemo.
Gde? - U restoranu.
Ne, ne. Ne mogu.
Zašto ne možeš?
Šta je bilo? Odgovori na pitanje.
Ne trebaš se bojati restorana.
Neće te ujesti ili skalpirati. Samo treba da sedneš...
i pretvaraš se da si čovek. - Ovuda, molim vas.
Hoću tamo da sednem.
Ima li nešto što ti se sviđa?
Ako ne umeš da čitaš, slobodno reci.
Umem da čitam.
Onda ga pročitaj. Vidi da li ima nešto što ti se sviđa.
Nisam gladna.
Dva voćna koktela...
dve pastrme, sa "au gratin" paradajzom...
dve salate sa "Tauzand Ajland" nadevima.
Jeste li zapisali? - Da, gospodine.
Naručićemo dezert kasnije. - Da, gospodine.
Gde si živela, u buretu? - Živim u San Melu.
Smešno.
Za trenutak sam pomislio da sam na Novoj Gvineji.
Samo su tamnije, na Novoj Gvineji.
Ko? - Devojke.
Više voliš tamnije?
Otići ću, ako me ismejavaš.
Niko te ne ismejava.
Bogte, kakva divljakuša.
Ima dosta različitog voća, iseckanog.
Izvoli, jedi. Ukusno je.
Jako lepo miriše.
Tako ga održavaju hladnim. Veoma lepo.
U San Melu se led jako teško nabavlja.
Mogu li vam pomoći? - Sve spuštamo kanapom niz bunar...
Moram da razgovaram sa vama, g. Gegin.
Jako je važno, a nemam puno vremena. Frenk silazi.
Rekli si da stvari spuštate kanapom niz bunar, a?
Da li bi mogli da odemo za drugi sto? - Ne možemo.
Zar ne vidiš da ručamo?
Ali, moram da razgovaram sa vama. Jako mi je žao.
Molim vas, g. Gegin. Potrebno mi je samo tri minuta...
ali, u pitanju su jako važni minuti. Za oboje.
Dobro. Idi i sedni za drugim stolom.
Tamo. Pozvaću te.
Izvini nas na trenutak.
Šta te tišti?
Frenk mi je rekao šta nameravaš da uradiš, i požurila sam da te vidim.
Ne poznaješ me.
Nemaš razloga da mi veruješ.
Ali ne gubiš ništa ako me saslušaš.
U redu, slušam. - Frenki je jako pametan.
Pobrinuo se da imam sve sem novca.
Ali, mogla bih da se izvučem...sa novcem.
Znam šta ti prolazi kroz glavu. "Šta namerava?", "Zašto je slušam?".
Pogodila si, sestro.
Budala si što tražiš samo 30 hiljada.
Da je on na tvom mestu, tražio bi milion, i dobio bi ga.
Ako mi dozvoliš, izvući ću mu duplo više...
a dobiću i ono što ja želim. - Kako? - Hoćeš li mi dozvoliti?
Pitao sam te kako? - Nemoj mu dati ček.
Daj ga advokatu u Tulsi, ili na nekom drugom mestu...
Nju Jork, Čikago... Nekom poštenom tipu.
Stavi ga u zapečaćenu kovertu, plati mu hiljadu dolara...
i reci mu da ako se nešto dogodi, tebe ili meni...
da pošalje kovertu FBI-ju.
Zatim reci Frenku šta si uradio, i traži mu 100 hiljada.
Kada se to završi, zatraži mu još sto hiljada...
i u neku ruku ćemo postati njegovi partneri.
To sam naučila od Frenkija.
Previše za mene.
Ne radi se samo o parama. To je jedini način da ostaneš živ.
Nemoj misliti da će ti Frenk dopustiti da uživaš u parama.
Uživaću. - U redu, znam da se ne plašiš.
Ali, zašto ne uzeti više? Jednostavno je.
Ne računaj na mene. - Ali, zašto?
Nemam poverenje u advokate.
Rekla sam da bi pronašli nekog poštenog.
Hugo ih sve kupuje, čak i poštene.
Ali neće znati njegov identitet.
Ti ćeš znati.
Razumem.
A, naravno, meni ne možeš verovati.
Tako je. - Onda uradi to sam.
Verovaću ti. - Previše mogućnosti.
Molim te. Ako se obavi kako treba, biće izvrsno.
Ima milione.
Baš si bistra, znaš to?
Uradiću po mome.
Ali, glupo je. Jako glupo.
Možda. Saznao sam nešto.
Ima dosta ljudi na ovom svetu pametnijih od mene,
i sumnjam da provode noći razmišljajući kako da mi pomognu.
Ali, častiću te pićem. Šta piješ?
Ništa, hvala.
Hej. Vrati se.
Kako se zoveš?
Pila. - Pila? Da.
Pila, hoću da upoznaš gđicu Mardžori Landin.
Kako ste?
Žao mi je što vas ovako prekidam.
Ovo je sigurno jedan dosadan grad nakon Fieste.
Prašnjav, vreo i pun muva.
Drago mi je što ne živim ovde jer volim jarka svetla...
noćne klubove i gužve. Bojim se da nisam za...
Pokušaću da te vidim kasnije. Razmisli o onome što sam ti rekla.
Drago mi je što sam vas upoznala.
Je l' se loše osećaš zbog nje?
Pretpostavljam da nisi navikla na taj tip žena, a?
Veoma je lepa. - Da.
Obično jesu.
Ima jako lepu odeću i dijamante.
Dijamante i mrtvu ribu umesto srca.
Poznavao sam gomilu takvih mala. - Nije mala.
'Mala' je kako mi zovemo žene. Razumeš?
Ne. - Znaš šta je ljudsko biće?
Da. - E pa, one nisu to.
One su mrtve ribe sa jakim parfemom.
Ko ih dodirne, taj nagrabusi i izgubi.
Ne voliš ih? - Ne.
Moja drugarica Marija je takva. Hoze joj je kupio nove cipele...
i nije ih nosila, ali, večeras na zabavi...
će ih nositi pred drugim muškarcima...
i rekla sam joj da ne bi trebala, jer ih je Hoze njoj kupio...
i trebalo bi da ih nosi zbog njega, jer muškarci ne vole bosonoge devojke.
Stamani taj ručak.
Moram da obavim neka posla.
Zvuči kao da je Fiesta počela. - Ne pre 20.00h.
Nose Zozobru na trg radi spaljivanja.
I dalje imamo dovoljno vremena. Ko je naručio goluba? - Ja sam. - Mala porcija.
Nisam puno gladna. - Donesi vino, hoćeš li?
Da, gospodine.
Kako idu stvari, g. Hugo? - Šta je to?
Vidi ko je ovde. Mora da je 19.00h.
Tačno na vreme. - Nema ničeg boljeg.
Pitao sam: "Kako stoje stvari"?
Moraćeš da sačekaš malo. Kurir donosi pare iz Tulse.
Da li si ispoštovao svoj deo nagodbe? - Da.
Ukočio se od straha. Moraću da ga ispravim.
Kurir je rekao da će kasniti. Zašto ne sačekaš kod bara?
Zašto da čeka kod bara? Privuci stolicu. Ima dovoljno mesta.
Radije bih da čeka kod bara. - Nemoj biti blesav, Frenk.
Igra mi se. Ipak je Fiesta.
Ohladiće ti se golub.
Drži ga podgrejanim za mene, hoćeš li?
Da li vam smeta?
Igranje je bolje nego sedenje za barom.
Ceo dan sam bila besna na tebe.
Tvoja tvrdoglavost me je koštala 50.000$.
Pedeset hiljada, slobode i zabave.
Ne znam zašto ovo osećam prema tebi.
Ne nabacujem ti se.
Sama sam glupa.
Šta imaš na umu? - Tebe.
Šta čekamo onda?
Posmatra nas. Plašim se da pričam.
Pođi sa mnom.
Neći ti date pare.
Ne?
Osmislio je jedan od svojih standardnih trikova.
Koji? - Da li nas posmatra?
Ne.
Imaš li cigaretu?
Ne bih trebala da ti ovo govorim.
Ali ni po čemu nisi ovo zaslužio.
Ne dolazi nikakav kurir iz banke.
Postoji neko drugi. - Ko? - Ne znam.
O, žao mi je. Da li vas poznajem?
Ne znam. Da li?
Noćas na Fiesti se svi poznaju.
Da li plešete? - Ne baš. Gde je Gegin?
Zastao je da popriča s nekim.
Orkestar je baš dobar. Može ples?
Neki drugi put.
Vino? - Ne, hvala.
Dupli burbon. - Da, gospodine.
Golub! Trebalo si da naručiš šniclu.
Traže vas neki vaši prijatelji ispred.
Bolje da pogledate. - Koji prijatelji?
Znači nisu vaši prijatelji, ali bi svejedno trebali da pogledate.
Niste trebali da pošaljete par bitangi na Gegina.
Ne znam ništa o Geginu.
Možda, ali vaši prijatelji tamo nisu baš u najboljem stanju.
Večeram, g. Rec. Imam lošu probavu u vašoj blizini.
Ne zanima me kakvu značku nosite.
Ogorčeni ste, a? Lepo je videti to.
Ne biste bili ogorčeni da ste dobili ono što ste hteli od Gegina.
Zahvalan sam vam, g. Hugo. Hvala.
Odvedi gđicu Santoju na Fiestu, Džime.
Pođimo, draga.
Biću u hotelu. - Zvaću te tamo.
Briši. - Da, gospodine.
Šta se desilo?
Zgrabili su ga, videla sam. - Ali im je umakao.
Odvedi je na Fiestu i pripazi na njega.
Vucara se negde u blizini. Donesite ga u hotel.
Šta je sa pandurima? - Šta s njima?
Zabrinut sam.
Ja uopšte ne brinem.
Ko si ti? - Zvao sam vas.
Čuo sam da ste u gradu. Gde su oni?
Ovuda.
Slomio mu je ruku.
Ovaj izgleda nepomično. - Ne može biti mrtviji.
Vešto odrađeno. Ovde ima dosta krvi.
Ovom liku fali nož. Mora da ga je ostavio u drugom tipu.
Ako je imao nož. - Vinki? Uvek je nosio nož sa sobom.
Prilično loš i žestok momak. - Taj tip nije mogao mnogo da odmakne.
Možda bi mogli da ga pronađemo takvog krvavog?
Pogledajmo kola.
Izvadi...Izvadi...Izvadi nož.
Zaustaviću krvarenje.
Čvršće.
Stisni jače.
Policija je stigla.
Sigurno je. - Da li je krvarenje prestalo?
Jeste.
Pomozi mi da odem odavde.
Šta je to? - Fiesta.
Sporo hodaj...
i drži se mraka
Da li boli? - Da, boli.
Dođi brzo. - Zašto, šta je bilo?
Prekrivena si krvlju. - Nije moja.
Čija je? - Od prijatelja. - Amerikanca? - Da, brzo.
Kako je?
Donela sam ga ovde. - Kako si, druže?
Treba mi pomoć. - Ja ću ti pomoći.
Kakva je rana? - Od noža.
Gde? - U leđa.
Nož je dobar. Lakši za sređivanje.
Tri puta su me izboli nožem.
Kad si mlad, svi zabadaju nož u tebe.
Sad, lezi mirno, uzmi veliko piće...
i uskoro ćeš biti kao nov. Sedi mala.
Drži mu glavu.
Prvo popij jedno piće, a?
Dosta popij.
Baš sjajno.
Hej, sredićeš je, zar ne? - Da.
Dobro dete.
Neću je dirati, ali ću je pričvrstiti.
Kako se sad osećaš, druže?
Daj mi... Daj mi još malo toga.
Naravno, naravno.
Je l' još neko povređen?
Da. Dvojica.
Jedan je mrtav. - Dobro je.
Dobro, dobro, dobro.
Sako ti je podrpan. Njega nećemo moći da sredimo.
Daj mi...
Daj mi...novčanik.
Unutrašnji džep.
Ovde je.
Uzmi pištolj. - Ne, nema pištolja.
Džep sa desne strane.
Nema pištolja.
Ne treba ti pištolj. Imaš Panča.
Biću u redu. - Naravno.
Biću u redu za nekoliko minuta.
Budite tu. - Naravno.
Ne sviđaju mi se ona dva tipa. Izgledaju rđavo.
Zbog čega su došli kod Panča?
Njega traže.
Brzo. Pomozi mi. Sakrićemo ga.
Budi pažljiva.
Unutra. Polako. Ne, ne.
Ostanite, deco.
Imate besplatnu vožnju.
Ostanite. Ostanite.
Besplatna vožnja. Besplatna vožnja.
Hoćete da probate? Deset centi.
Ubrzo će nova vožnja. - Dođi ovamo.
Šta želite? - Rekao sam da dođeš.
Šta je u pitanju? Tražite nešto?
Tražimo tipa koji se zove Pančo.
Našli ste ga. To sam ja.
Gde je Gegin?
Ko je Gegin?
Momak koga si sinoć upoznao u krčmi.
A, on. Zove se Gegin?
Nije mi rekao ime. - Gde je on?
Otkud ja znam? Zašto pitate Panča?
Ne znam ništa. - Gde si ga sinoć odveo?
Sinoć sam bio pijan.
Znam samo da sam se pijan probudio. Šta vi momci hoćete?
Ti...
Gde je Gegin?
Molim vas, ništa ne znam.
Ne znam. Da znam, rek'o bih vam.
Prestani da lažeš.
Gde je? - O moj...
Povredili ste Panča.
Misliš da krije nešto? - Ne ovaj debeli ljigavac.
Ne zna ništa.
U redu je. Sad je sve u redu.
Otišli su.
Dvojica momaka su mi rekla tvoje ime.
Drago mi je što sam vas upoznao, g. Gegin.
Želeli su da znaju, "Gde je Gagin?" - "Ne znam".
Udarac po nosu... "Ne znam".
Udarac u usta... "Ne znam".
Pao sam, ali ne znam.
Rek'o sam ti, Pančo je ponosit čovek.
Daću ti deo, Pančo.
Deo čega, druže? - Pet hiljadarki.
Hiljadarki?
Pet hiljada dolara. - Imaš toliko para?
Nabaviću ih.
Da, mnogo ljudi dobiju mnoge stvari, ali zapravo ne.
Nemaš ga još? - Još ne.
Ali, nabavićemo ga.
Moramo da krenemo. - Ne, ne sad. Bolestan si.
Neće mi biti ništa bolje ako se oni tipovi vrate.
U pravu je. Mora otići. Možda se vrate.
Fiesta će početi, igraće ovde, neko će ga videti i pronaći će ga.
Da, i neće prestati da me traže.
Sve će biti u redu čim povratim snagu.
Otići ćemo u San Melo.
Gde je to? - Dva sata vožnje odavde autobusom.
Jesi li sigurna da ima autobus? - Da, za 1$. Polazi u 22.00h.
Imamo sat i po da čekamo. Čekaćemo u autobuskoj stanici.
Idite u "Tres Violetas".
Ti si Pančov prijatelj. Oni pamte. Drži.
Odvedi ga. Požuri. Zbogom, prijatelju.
Slušajte.
Spalili su Zozobru... boga loša sreće.
Šteta što ga nisu spalili pre sat vremena.
Požurite.
Pančov prijatelj. Pančo sa ringišpilom.
Dobar prijatelj. Sećam se, bio je sinoć.
Loše mu je? - Da, bolestan je.
Ne osećate se dobro, gospodine? - Čiji je sombrero?
Moj je. - Pozajmila bih ga. Koliko para?
Ništa, ništa. Vratićeš ga nekad.
Odvedi ga pozadi. Niko vas neće videti.
Velika tuča? - Da. - Je l' vam Pančo pomogao? - Da.
Kako je on? - Dobro.
Bićemo ovde. Onda ćemo otići na autobus.
Da, da, dobro.
Reći ću vam ako uđe neko nepoznat.
Kako ti je sada?
Ti...ti bi trebalo da znaš šta se događa.
Znam. Pokušali su da te ubiju.
Hoćeš da znaš... zašto?
Jer su zli.
A ja sam dobar, a?
Da. Brinuću se za tebe.
Ista si... Ista si kao Šorti.
Bez mozga
Ne pričaj.
Je l' te sad manje boli?
Vruće je ovde.
Vruće je... i u džungli.
Sparno je zbog kiše.
Molim te, nemoj zaspati.
OK, Šorti.
Imam nešto za tebe.
Drži.
Stavi to...u tvoju košulju.
Čuvaj ga.
Nemoj niko ni da ga pipne.
Niko.
Tako treba, Šorti.
Tako treba.
Neki stranac je upravo ušao.
G. Gegin! G. Gegin! Brzo. Dolaze.
Gde je prodavac karata? - Sledeći autobus ne polazi do 22.00h.
Gde je prodavac karata? - Otišao je niz ulicu...
da gleda Fiestu.
San Pablo. San Pablo.
La Fonda... Hotel.
Molim?
Hotel? - Tamo, gospodine.
Nisam naručio piće.
Zaboravi. Ostavi ga ovde.
Zatvori prozore. - Da, gospodine.
Tako je bolje.
Ja ću.
Da? Šta... Ne čujem te.
Da? Oni su... Šta nije u redu s tobom?
Ne zovi me osim ako nemaš nešto da mi kažeš!
Gde je otišao? - Čovek sa raskrvavljenom rukom?
Da. - Tamo.
G. Gegin!
G. Gegin. Molim vas.
Koji...
Koji od vas...
je Frenk Hugo?
Ja sam Hugo. Sklonite to.
Zar ne vidite da jedva stoji na nogama?
Vidi je l' ima još neko s njim?
Niko.
Uvedi ga unutra i zatvori vrata.
Neka sedne.
Ko je devojka?
Šta nije u redu s njim?
Ne seća se. Ranjen je.
Proveri da li ima pištolj.
O čemu si hteo da popričamo?
Šortiju. - Da, tvom drugu.
Sredio si Šortija. - Bio je jako glup.
Nisam dobio ono što sam želeo.
A šta sam to želeo?
Ček. - Želiš da mi ga prodaš.
Koliko tražiš za njega?
Pedeset...
Tri-Trideset hiljadarki. - Dogovoreno.
Platiću ti u kešu. - Jesi li poneo ček sa sobom?
Pare. - Držim ih u ruci.
Ček. - Zar ga nisi našao?
Nije ovde. Šta si uradio s njim?
Reci, gde je? Šta si uradio s njim?
Ne znam. - Šta ti znaš o ovome?
Ne znam ništa. - Gde si ga pokupila?
Kod ringišpila. Bio je ranjen. Došao je tamo.
Zatim, gde je otišao? - Ne znam.
Bila si s njim. Šta si radila s njim?
Bolestan je. Molim vas, bolestan je.
Probudi se, Gegine.
Pare su tu.
Dakle, gde je ček?
Promisli malo. Gde je Šortijev ček?
Šta si uradio s njim?
Želim da vidim...Frenka Huga.
Mogu li da ga odvedem? - Donesi mu piće.
Tako treba.
Bolje se osećaš, zar ne?
Znaš gde si stavio ček.
Sakrio si ga. Plašio si se da nećeš dobiti novac.
Ali, pare su tu. Gde je ček?
Ne znam. - Naravno da znaš.
Stavio si ga negde. Pitanje je gde?
Ne sećam se.
Setićeš se. Bio je u tvom novčaniku.
Da. - Ali si ga izvadio.
Izvadio sam ga. - Gde si ga stavio?
Ne...Ne sećam se.
Možda ja mogu da mu pomognem da se seti. - Da, samo napred.
Gde je?
Ne zna. Izgubio ga je.
Izgubio, a? Gde? - Ne znam.
Otkud onda znaš da ga je izgubio?
Možda će ona propevati, Tomi.
Gde je? Hajde, ti znaš gde je?
Ne zna, šefe. - Naravno da zna.
Hajde, nastavi.
Zašto mu ne pomognete, g. Hugo?
Vi znate da postupate sa damama.
Ko te je pustio da uđeš? Ne voliš kucanje na vrata?
Možda si poput onog tipa tamo.
Njegova profesija je ucenjivanje.
Jedan od onih poremećenih veterana, pokušao je da iznudi lovu od mene.
Šta vi želite...
Gegine. Gegine.
Ustaj, momče. Idite onamo.
Probudi se, sinko.
Sad je sve u redu, gđice. Dođite ovde.
U redu je.
Pratio sam te, Gegine, još od vrteške.
Izvini što sam te koristio kao mamac, ali sam hteo da budem blizu...
kad bude pokušao da izvuče taj ček od tebe.
Stani iza mene, sinko. Stani iza mene. Trebaće mi kao dokaz.
Imao bih ga u šaci, da sam sačekao još pet minuta.
Ali, pretpostavljam da nisam mogao da čekam.
Ne volim kad maltretiraju dobre ljude.
Ovde smo u lošem društvu. Idemo.
Napred, Gegine. Budi naivčina. Zavrnućeš samog sebe.
Umesto da pokupiš pare, ti bežiš.
Ovaj tip me zasmejava. Baš zna kako da profitira.
Sabio me je u ćošak i traži samo 30 hiljadarki.
Tipovi kao ti čitav život rade...
lome svoje kičme, da bi sastavili kraj sa krajem...
a ti tražiš taman toliko para da kupiš rupu u kojoj će te sahraniti.
Došao si u priliku da uzmeš veliku lovu, i šta si uradio?
Miševi kao ti i Šorti, rade za siću.
Znaš šta će se desiti kad odeš odavde?
On će razglabati o dužnosti i časti.
Napuniće ti glavu otmenim rečima poput:
"odgovornost" i "patriotizam". Na taj način će ti izvući ček.
I šta ćeš na kraju imati? Ništa!
Možda će me zatvoriti, ali ti nećeš dobiti lovu.
Ne znam zašto uopšte pričam sa balvanom kao ti. Nitkogović!
Celog života brinete o sitnicama.
O poslu, o bednoj povišici...
Zašto nisi tražio 300 hiljadarki?
300.000, Gegine! Obezbediću te za ceo život!
Daj mi... Daj mi ček.
Drži, Rece. - Tako je već bolje!
Ne čuje te, Gegine. Slušni aparat mu je slomljen.
Možda će čuti ovo.
Volim da jedem rukama.
Na taj način sam bliži hrani.
Šta ne valja? Ohladila su se jaja?
Kafa je ustajala?
Tost pregoreo? - Nisam gladan.
Smešno, i ja ne jedem kad sam nespokojan.
Zbog čega misliš da sam nespokojan?
Proćerdao si dva dolara na doručak.
Nije valjda zbog pet hiljada koje si obećao Panču?
Ne. Nisam ni očekivao da ih dobijem.
Da nisu možda onih 300 hiljada, koje si odbio pre neku noć?
K'o da bih ih uzeo u tvom prisustvu.
Je l' onda mala?
Koja mala? - Mali miš sa velikim ušima.
Nije valjda ona u pitanju?
Zašto bih brinuo o njoj?
Samo treba da se oprostimo, i to je kraj svega.
Ne brine me ona. - Ne, ona te uopšte ne brine.
Sve što treba da uradiš je da se oprostiš od nje, i gotovo.
Baš si ješan čovek.
Ja ne moram ni sa kim da se opraštam.
Da li ćeš joj saopštiti na neki poseban način? - Reći ću joj.
Da, ali šta ćeš joj reći?
To je na meni.
Vidimo se na autobuskoj stanici.
Čekirao sam vaše torbe u autobusu, gospodine.
Hvala.
Hvala, gospodine.
Nadam se da ti neće smetati ako ti se pridružim...
da vidim kako ćeš rešiti situaciju.
Nikad nisam umeo sa ženama.
Možda naučim neke stvari.
Sve što treba da uradiš je da se oprostiš.
Da.
Samo ću reći: "Zbogom, mala", i to je to.
Možda čak nije ni tu. Onda nećeš morati ništa da kažeš.
To bi te usrećilo, a? - Misliš da možda nije tu?
Ne. Ne znaš ti žene.
Vole da ti se uvuku pod kožu.
Ne znaš kakav džumbus one mogu da naprave.
Srediću ja to. - Izgleda da je ovo tvoj srećan dan.
Nigde je ne vidim.
G. Gagin, druže moj.
Dobar dan. Zdravo, kako si? Drago mi je što te vidim.
Kako si, Pančo? Došao sam da se oprostimo.
"Oprostimo". Tužna reč.
Ali, učiniće me srećnim ako se ne opraštamo zauvek.
Da, u vezi onih para...
Zaboravi.
Dovoljno zarađujem na konjima.
Ista smo vrsta ljudi. Rođeni da bi bili švorc.
Ne puštam te da odeš kući autobusom.
Odvešću te Poni Ekspresom.
Ali vidiš kako je. Svi su zauzeti.
Požuri, Pančo! Momenat! Momenat!
Strpljenje, deco. Odmah dolazim.
Hej, Pančo, učini mi uslugu.
Naravno, naravno. Bilo šta.
Ako se Pila pojavi, reci joj... - Pila, Pila.
Recite joj sami, gospodine.
Uzjašite konje. Idemo.
Zdravo
Sećaš li se mene?
Da li si se lepo provela na Fiesti?
Svratio sam...
da se zahvalim Panču.
Pančo je sjajan momak.
Takođe, hteo bih da se zahvalim, kako se beše zove...
Spomeni me tvojoj baki.
Biće joj drago što te vidi. Svima će.
Ono što...
Ono što pokušavam da kažem...
Ono...što mislim... - Zbogom, gospodine.
Pa? Oprosti se sa damom.
Pilita, reci nam, šta je bilo između tebe i Amerikanca?
Da, umirem da znam.
Pitao me je...
"Kako da stignem do hotela La Fonda?"
Rekla sam mu...
"Pokazaću vam gde je hotel"...
Sledećeg dana mi je dao pare...
da napravim drugačiju frizuru...
da vidi da li će mu se tako više dopasti.
Ali, bili su tu loši ljudi.
Čovek koji je došao u kantinu...
ali sam ga odalamila flašom po tintari.
Bravo...
Preveo: Admir Destani (Dartanjan)
Preuzeto sa www.titlovi.com