Enda en topplåt fra det boblende 60-tallet.
Noe for dere fotballfans. Jeg har Bromleys spiss David Roberts i studio.
- En hilsen til fansen? - Takk for støtten på Hayes Lane.
Høres flott ut, Dave. Fortell litt om hjembyklubben, Bromley FC.
Tony, vi spiller i Isthmian-ligaen og vi håper på å rykke opp i år.
De siste 15 sesongene har vært skuffende, men vi går videre.
Hva er yndlingsmaten din?
Frityrstekt torsk og chips når jeg slapper av.
Braisert selleri og te på kampdager.
Må være et forbilde for barna.
Interessant, Dave. Har du noen hilsen til dine kvinnelige beundrere?
Gi meg smørbrødene dine. Gi meg smørbrødene. Jeg er sulten.
Du vil ikke ha dem. Jeg lover. Jeg har slikket av all marmiten.
Du er en raring.
- Hallo, jenter! - Hei, fru Roberts.
Du glemte bananen på kjøkkenbordet, så jeg tok den med.
Herregud, du har noe brunt i ansiktet. Kom hit.
Det var bedre.
Kult, Dave. Nå sender vi direkte fra kampen.
Dave Roberts har ballen. Folk trodde kampen var avgjort.
Det er den nå! Kom an, Bromley!
England mot Vest-Tyskland.
Vår historie begynner tre år tidligere, i 1966.
Jeg hadde vært på ferie og hørt på at England vant VM.
Der er meg i teltet.
Fyren med pølsa er pappa.
Vi var på campingferie.
Mamma syntes det ville være bra for oss så hun kunne komme seg hjemme.
Hun har vært dårlig siden jeg ble født sidelengs i 1955.
- Det er mål! - Ja! Kom an, England!
Da Hurst skåret det fjerde målet, var jeg i himmelen.
Vi var planetens beste lag.
Jeg hadde alltid elsket fotball, men nå var lidenskapen min grenseløs.
Ta av deg teltet! David!
Hele veien til hotellet ble mesterne hyllet.
Koner, mødre og kjærester kjørte med dem. Det var som et eventyr.
Aldri hadde spillere blitt tilbedt på denne måten.
Jeg vil heie på West Ham Alle vennene mine gjør det.
- Vær så snill, pappa. - Du har ingen venner.
- Tottenham, da? - Det er bare... en time med tog.
Du vet hva pappa syns om offentlig transport.
- Nei, hva syns du? - Utilfreds.
- Klubben lenger ned i gaten, da? - Bromley?
Ingen heier på Bromley. De er søppel.
Fotball er søppel. En dag vil du forstå det. Stol på meg.
Jeg vil faktisk forby all fotballprat her hjemme.
Skriv det opp på listen, Gertrude.
Min gamle mamma sier jeg har blitt som pappa.
I 1966 kunne jeg ikke ha forestilt meg noe verre. Han hatet faktisk fotball.
Hvem hater fotball? Å ja, hippier også.
Man ville ikke at han skulle begynne om hippier.
Fra mamma Vår hemmelighet
Tottenham Hotspurs!
Endelig skulle jeg få se legendene fra førstedivisjon.
Jimmy Greaves, Martin Chivers og Alan Mullery.
Bromley. Herregud.
Men, nei! Det var Bromley FC i feil farger.
Det sies at men ikke kan velge hvem man forelsker seg i.
Og takk være mamma så ble jeg forelsket i dem.
Basert på virkelige hendelser...
...og noen rykter.
Dette handler om sesongen 69/70.
Som jeg husker den.
Hvorfor drar du så tidlig, skatt? Klokken er halv ni. Når er avspark?
Klokken tre. Det er West Ham. Det kan bli publikumsrekord.
Ja, det er best du skynder deg.
- Hva har du der? - Fuglemat. Denne ukens prosjekt.
Han har arvet ferdighetene fra deg, skatt.
- Vi ses, mamma. - Vi ses.
Han er for gammel for speiderne. Det vet du, hva?
Dette var fotball. Min og mammas hemmelighet.
Jeg måtet late som om jeg var guttespeider i tre år.
Grunnen til at jeg dro tidlig var at jeg ville være sikker på å få en sitteplass.
Så jeg kunne fortelle barnebarna-
- at jeg var på vennskapskampen mot West Ham United.
Klokken var ni og jeg hadde bare seks timer igjen å vente.
Jeg tok med fotballskoene i tilfelle Bromley manglet en spiller.
Mamma hadde kjøpt noen billige fra Woolies. Jeg malte "Mitre" på siden.
Man vil vel ikke se dum ut.
En time før avspark, kom de.
Dette er spillerne som skal levere suksessen som Bromley fortjener.
Og West Ham har ikke en sjanse.
Alan Stonebridge. Bromleys toppskårer og min helt.
En briljant spiller. Han var vårt største håp. Han var Stoney.
Øyeblikket jeg ikke trodde jeg skulle få bevitne på Haze Lane hadde kommet.
Jeg skulle få møte VM-vinnere.
- Unnskyld, kommer Geoff Hurst? - Nei, gutt.
- Bobby More? - Niks.
- Martin Peters? - Skal du ha en autograf, eller ikke?
Nei, jeg trodde ikke det. Takk.
Unnskyld, har du med noen gode spillere?
Dra til helvete!
Jeg innså i ettertid... at det var litt ufølsomt.
Lederen vår, Charlie McQueen. En oppkomling og millionær.
Det var han som skulle gjøre det umulige. Ta oss til det lovede landet.
Den sørlige ligaen.
Mine damer og herrer. Her følger nyheter om Bromley.
Lagoppstillingen står i programmet-
- bortsett fra at Graham Browne erstattes av Ginger Warburton.
Grahams kone har ringt og sagt at han har vondt i magen.
Herre Jesus.
Charlie, jeg serverer deg te på asjett.
Seks sukkerbiter. Du får råtne tenner. Jeg vil ikke kysse deg.
Ok, skatt. Inn med geipen...
Jeg elsker dette stedet. Dette var mitt lag.
Dette var Bromley FC.
Kapteinen, Jeff Barnes, -
- erstatter hjemmesittende Ted Moffat på midtbanen.
Det skulle bli vår sesong.
Alt vi trengte å gjøre, var å få en god start.
Kom an, Bromley!
Før vennskapskampen følte jeg en bølge av optimisme-
- som skylte gjennom meg, som aldri tidligere.
Den mest malplasserte optimismen i fotballens historie.
Hva hadde jeg ventet meg?
West Hams venstreving hadde kostet 20000 pund.
Vår hadde ringt og sagt at han hadde vondt i magen.
Slik begynte det mest begivenhetsrike året i Bromleys fotballhistorie.
Til jul hadde optimismen min forsvunnet.
Og forråtnelsen hadde begynt.
Vi var dårlige. Så jævla dårlige.
Men bunnen var ikke nådd.
Dom inter homines sumus colamus humanitatem.
Malum consilium quod mutari non potest.
Hvis du lever med mennesker, prøv å være...
...menneskelig.
Det passer kanskje på deg, Roberts?
Det bør være viktig.
Vil noen bli med på Bromley mot Barking på lørdag? Jeg betaler.
Hold opp!
Lukk døren, Roberts.
Stoney dribler forbi en, passer. Skudd!
For et mål av Alan Stonebridge.
Bromley vinner FA-cupen. Fantastiske scener.
Jeg kjøpte Advertiser hver uke.
Jeg klippet ut alt om Bromley og klistret det inn i albumet mitt.
Den ettermiddagen skulle min kjærlighet til Bromley-
- og mitt forsøk på å finne likesinnede kollidere.
BROMLEYS MANAGER I SKUDDLINJEN
Det må han. Vi må gjøre mål. Så enkelt er det.
- Hva syns du, Roy? - Jeg vet ikke.
Som en stor mann en gang sa:
Han hvis mening er framtvunget er ingen mann i det hele tatt.
Nei, det stemte ikke riktig.
- La han med meninger være... - Hva?
- Hvem sa det? - Hvem sa hva?
- Hva kan jeg hjelpe dere med, gutter? - To ganger pai og mos.
Bønner til Roy og tre kopper te, søta.
Ny frisyre, Derek?
Vi taper ikke om Ellis tar ut Browne og plasserer ham på hans rette sted.
Jeg hadde tatt inn Stonebridge før. Latt ham ligge bak fronten.
Han er flink til å skape plass og det ville gi ham overflater.
- Hører du Alf Ramsey der borte? - Alf Ramsey er faktisk onkelen min.
- Er det sant? - Nei.
Vi er alle enige om at Dick Ellis må gå.
Han ødelegger for klubben. Vi må handle.
Jeg var ikke sikker på at det ville hjelpe laget.
Men gleden ved å ha bånd til andre mennesker, var som dop.
- Vi kan boikotte kampen. - Nei. Vi må sende et sterkt budskap
Jeg har det. Jeg låner pappas maling. Vi kan sjokker laget helt inn i margen.
Vi kan sjokker hele ligaen inn i margen.
7. FEBRUAR 1970 15 KAMPER IGJEN
Bromley mot Barking
Bromleys skjebne og mine venners skjebne hvilte på mine skuldre.
Jeg var klar.
UT MED DICK
Nå setter vi i gang.
Jeg satte meg på hovedtribunen.
Da vennene mine plasserte seg rundt-
- ventet jeg på at Dick Ellis skulle sette seg på benken.
Forhåpentligvis for siste gang.
Dick hadde trent Brighton, Swindon og nå sist Reading.
Ikke klubber, men trykkerier. Når det gjaldt fotball var han en nykommer.
- God aften. - Hallo, herr Ellis.
For en vakker dag.
Ja. Jeg tenkte å se kampen herfra i dag.
- Jeg håper at flaksen skal snu. - Jeg krysser fingrene.
Fryser du? Du ligner en eskimo.
- Nei, jeg har byller på armene. - Jeg forstår.
- Er det smittsomt? - Nei, jeg får bare ikke være i solen.
- Håper det blir seier for deg i dag. - I like måte. Lykke til.
Stoney, ikke glem å ligge langt bak. Herbs trenger plass.
Kom an!
Hva drev jeg med? Ellis virket hyggelig.
Men jeg var nødt til å handle. Jeg har aldri vært så nervøs.
Hvilket valg. Skal jeg støtte den sittende manageren?
Eller gi etter for gruppepresset?
- Kan du holde denne, herr Ellis? - Selvsagt.
Dessverre hadde det blitt litt vanskelig å gjennomføre planen.
Jeg holdt på å bli marmite-pålegget på en Bromley-sandwich.
Vi må vinne i dag, Dick. Sponsorene jager meg som besatt.
Rossis Is vil ikke støtte oss om vi rykker ned.
Jeg ble oppmuntret av forrige ukes suksess mot Wycombe.
De spilte med ni mann og tre av dem så fulle ut.
Vinn i dag eller så er du ute.
Perfekt, herr McQueen hadde gjort jobben.
Tap i dag og laget skaffer en bedre manager.
Jeg kunne slappe av til slutt.
Slappe av er vel overdrevet. Jeg holdt på å drukne i min egen svette.
Må jeg ha denne på meg...? Jeg ser jo så dum ut.
- Du vil vel støtte pappas lag, skatt? - Nei, ikke egentlig.
Får jeg dra til mamma siden?
Nei, lørdager er du med Anoushka og meg.
Sitt ned og se på kampen og vær stille.
Kom an, Bromley! Spill ball!
Jeg liker jakken din.
- Takk. - Er du ikke varm?
Jeg har byller.
Etter George Best og Alan Stonebridge, var Ruby McQueen den vakreste.
Men jeg hadde en jobb å gjøre og fotballfans å imponere.
- Ellis, rydd skrivebordet ditt. - Skrivebordet mitt?
Jeg sa til McQueen. Gi ham en siste kamp og siden spark ham.
"God ide, gutt," sa McQueen. Jeg skal se til at han holder løftet.
Hvis jeg forsto deg rett nå, så er Ellis ferdig.
Ja, han kokte. Jeg måtte skille dem. Jeg trodde McQueen skulle slå ham.
Han sa at han ville tilby meg jobben som manager.
- Manager? Er du sikker, Dave? - Ja...
Jeg tar kanskje jobben. Jeg må tenke på mulighetene mine.
Jeg må fortelle de andre.
Det kunne ikke ha gått bedre. Ellis var borte og vennene mine elsket meg.
Og Stoney... skåret mål.
Ja! Bra, Stoney!
Ok, vi slapp inn sju...
VI ER BROMLEY BOYS, KOM AN!
VI ER BROMLEY BOYS
Alan Soper. 140 kamper. Fire nuller. Traktormekaniker.
- Får jeg stille noen spørsmål? - Ingen problemer.
Hva syns du om at lederen sparket manageren?
Det er første gangen jeg hører det.
- Ok. Hva er Stoneys favorittmat? - Ikke vet jeg.
Bare ett til. Foretrekker Alan Stonebridge kokte eller posjerte egg?
- Jeg vet ikke... - Eggerøre?
Spør ham selv.
Hvor er Stoney?
Han venter på lederen i klubbhuset. Stikk.
Hold opp, Dick. Det er en spøk! Ikke engang en spøk. Det er pinlig.
- De hadde en dårlig dag. - En dårlig dag? Det ble 7-1, herregud.
Ingen kan gjøre denne jobben, McQueen. Du ødelegger denne verdiløse klubben.
Jeg har sett tallene. Du spiller bort klubben. Alle vet det.
- Vi er konkurs etter denne sesongen. - Jeg ville tidd stille, hvis jeg var du.
Gjør deg selv en tjeneste og stikk før jeg blir stygg.
Konkurs?
Hva har jeg gjort?
Jeg har falt inn i nordre Kents fotballepisenter.
Charlie McQueens kontor.
Stedet der spillerkarrierer kjøpes og selges.
Maktens ekte trone.
Helt utrolig. Jeg har avslørt selve kilden.
Jeg hadde trodd at mitt utklippalbum var opuset til Bromleys moderne tid.
Jeg tok feil. Alt man ville vite om laget, fantes her.
Pete Amato hadde vært gift tre ganger.
Herbie har nylig trukket en visdomstann.
Jeff Barnes hadde kroniske, men latente hemoroider.
En gullgruve. Jeg var nødt til å fortelle det for guttene.
Her er den. Hva har Stoney bedrevet?
Ikke særlig mye.
"Tilbudet fra Man U. Akseptert."
Å, herregud.
Overføringen klar
Dette kan da ikke stemme?
- Er du ok? - Nei, ikke akkurat.
- Hva gjør du her? - Ikke fortell. Han dreper meg.
Hvorfor står det "Dick ut" på trøyen?
Dick Ellis. Det skulle være en enmannsprotest.
Var det derfor du hadde jakken på deg...?
Du har ingen væskende byller da?
- Hei, jeg er Ruby McQueen. Hyggelig. - David, Dave Roberts.
Hva gjør du her?
- Vet du noe om Alan Stonebridge? - Hvem?
- Stoney, vår senterspiss. - Jeg vet ikke hva det betyr.
- Har han sagt noe om Manchester? - Jeg tror ikke det.
Det kan han ha gjort for noen uker siden. Han hadde noen forretninger nordover.
- Hva slags forretninger? - Han prater knapt med meg.
Hva mener du? Foreldrene mine skilte seg i juni.
Det er fordi han er gift med klubben.
Det er vel ikke noe galt i det.
Mamma gikk lei på hans gamblet. Hun sier at vi må forlate huset.
- Hva gjør du? - Ingenting.
- Føler du deg bra? - Nei, ikke akkurat.
Vær så god. Jeg bruker den knapt.
- Hvorfor har jeg ikke normale foreldre? - Faren min er ikke klok.
- Hvorfor det? - Han sier at fotball er sløsing med tid.
- Ja. - Nei men...
Det er ingen fare, Ruby. Det var det du het, hva?
Jeg kjenner ikke mammaen din, men pappaen din er virkelig god...
...og kjempehyggelig.
Han er en fullverdig leder... og det sier ikke lite.
Takk for at du hørte, David.
- Kom an, pappa kommer snart tilbake. - Et sekund bare.
Faen også.
Jeg stakk faktisk ikke fra en gråtende jente.
Jo, sånn var det, men jeg var nødt til å snakke med de andre.
David?
Fotballklubben min satt i dritten.
David?
Ingen manager, på kanten av konkurs.
Mulig nedrykk og involvert i fotballhistoriens største overføring.
Fotballhistorien utenfor ligaen.
Kan alle bare holde kjeft?!
- Ok, nå tar vi det rolig. - En om gangen snakker.
- Roy, har du et spørsmål til Dave? - Ja.
Herr Roberts, du tar opp flere interessante spørsmål.
Jeg vil fokusere på det viktigste. Hva er latente hemoroider?
For helvete, Roy! - Fortell hva du kom fram til, Dave.
Det er en katastrofe. Manchester United kjøper Stoney.
Tilbudet er alt akseptert. Han forlater oss, hva?
Det lyder litt søkt.
Ruby sier at faren hennes har hatt hemmelige møter i Manchester.
Bromley er visst konkurs så vi trenger pengene.
- Hvem sa det? - Dick Ellis.
- Mener han at vi er på fallrepet? - Japp.
De har pressekonferanse i ettermiddag. Vi burde gå på den.
- Det er vel ikke noe du finner på, Dave? - Nei.
Avsløringene ga meg høy status hos mine nye venner.
På et vis fikk jeg bli spiss på Dereks søndagsliga-lag.
Hayesford Park Reserves.
Det viste seg snart at jeg ikke skulle ligge foran.
Det ble bestemt at mitt talent gjorde seg bedre som lagets pålitelige burvokter.
Etter et krisemøte i halvtid ble jeg har forfremmet til den ultimative jobben:
Hayesford Park Reserves manager.
Hallo, Dave. Du glemte jakken din.
- Det var ham jeg fortalte om. - Jeg forstår hva du mener.
- Har dere vært her lenge? - Nei. Spiller du fotball?
Ja. Dere gikk akkurat glipp av mitt hat trick.
Høyresiden, venstresiden og hodet.
Å, jeg er lei for det. Er den brukket?
Jeg løper etter en båre... Nei, vi har ingen. Vent litt.
Gå bort!
Vi tapte kampen 16-0. Derek tok over målet og ble lagets beste.
Roy, kom an!
Jeg var ekstatisk over å få lede et lag.
Jeg fikk til og med snakke med jenter.
Ok, jeg drepte nesten en av dem, men kom an, fotball og jenter.
Det var det man drømte om.
Dick har gjort en god jobb for klubben de siste tre årene.
Men siden vi kjemper i bunnen av tabellen-
- følte jeg at... føler vi at det hadde vært bedre om han fokuserte...
...på trykkeriet sitt.
Han har bedt meg lese opp en uttalelse, noe jeg er beæret av.
Om du bor i Orpington-området og trenger trykksaker, store eller små-
- stikk innom Ellis Master Print og spør etter Dick.
Noen spørsmål?
Tony Flood, Advertiser. Hvem erstatter Ellis som manager?
Laget tas ut av en komite av styremedlemmer og meg.
Det blir ingen manager altså?
En utvalgt komite av lagets komite leder laguttakelseskomiteen.
Skjerp deg, Tony. Det er ikke komplisert.
Flere spørsmål?
Derek Dobson fra supporterklubben.
Har du noen planer angående salg av spillere?
Hva snakker du om?
Har du noen planer angående førstelaget?
Jeg vet ikke hva du tror at du vet, Derek.
Men du vet ingenting. Ok?
- Si hva du vet. - Hold kjeft.
Hold kjeft selv.
Greit. Takk for at dere kom. Nå kan dere stikke.
Hei du! Kom her.
Jeg syns at dere ikke skal... blande dere i mine saker!
Er det klart?
- Ja, formann. - Bra. Dra til helvete nå!
Sett deg, David. Jeg har noe å si.
- David, vis pappa litt respekt. Sett deg! - Unnskyld, mamma.
Mamma og jeg har møtt herr Travis fra skolen.
Han sier at du bevisst får andre elever til å miste konsentrasjonen-
-på grunn av ditt tullprat.
- Flytt meg til et fotballgymnas. - Nei, du blir der du er.
Du skal bli internatelev på heltid. Vi har lovet at atferden din forbedres.
- Det kan dere ikke gjøre. - Nå holder det, David.
Hvorfor vil dere bli kvitt meg? Hvorfor hater dere meg så mye?
Vi hater deg ikke så mye.
Det er faktisk det motsatte.
- Det blir internat, punktum finale. - Nei, jeg nekter.
Det er ikke rettferdig!
Jeg fikk bruke en lignende taktikk som den mot Ellis.
Jeg besluttet å ta saken i egne hender.
Med bare tolv kamper igjen skulle jeg interneres i Seven Oaks.
- Vil du ha en sandwich? - Nei takk, jeg sultestreiker.
Hvorfor, gutt?
Foreldrene mine sender meg på internat.
Det er ikke rettferdig!
- Et skolebrød, da? - Ja, det vil jeg gjerne.
Jeg var ganske sikker på at man gjorde unntak for boller i sultestreiker.
Det er ikke rettferdig!
Lukk den fordømte døren, Roberts!
Tross at jeg nesten døde under streiken, har jeg ikke sultet.
Jeg falt av taket da jeg prøvde å få tak i en sjokolade.
Jeg måtte begynne på internat.
Noe måtte bli forandret.
Bromley led ytterligere et tragisk tap
I mitt fravær fortsatte laget å levere de verste resultatene noensinne.
Siden jul har laget spilt 10 kamper, tapt 10, skåret 3 mål-
-og sluppet inn 45.
Drømmen min om å komme øverst på tabellen har blitt middelmådig.
10. MARS 1970 8 KAMPER IGJEN
Bromley mot Maidstone United
Robert! Kom tilbake hit!
Jeg måtte tilbake til Hayes Lane.
Jeg var nødt til å bevise at jeg ikke var en løgner.
Jeg vet at en del syns at fotballhysteriet er absurd.
Og salget av en deltidsspiller kan kanskje virke uvesentlig.
Men ingenting kan være lenger fra sannheten.
Når man elsker noe betingelsesløst, og det blir forandret-
- da bryr man seg. Jeg brydde meg om de spilte med lenger shorts enn normalt.
Eller om Eddie Black hadde mer buskete kinnskjegg enn sist.
Så et stort bud fra verdens beste lag på stjernespilleren din.
Du skjønner sikkert...
Da andre omgang kom, dukket en mulighet opp-
- for meg til å søke til min første stilling som manager på Haze Lane.
Kioskassistent.
- Hallo, Dave. Trodde du hadde dødd. - Jeg er på internatskole, Seven Oaks.
- Du leverer avisen der hver uke. - Ja, Derek nevnte noe om det.
- Jeg hater det. - Jeg kunne ha fått en utdannelse.
- Jeg ødela det. Det angrer jeg nå. - Hva skjedde?
Jeg ble forelsket i en jente. Audrey James het hun.
Snakker om distraksjon.
Jeg var 16 og hun var stor som et hus.
Nei, det var ikke rett. Kanskje hun var åtte år.
- Det er enda verre. - Minnene er ulne.
Jeg tror hun ble overkjørt av to melkebiler. Herlige minner.
Peter tror at du finner på det med Stonebridge for å få oppmerksomhet.
- Det gjør jeg ikke. Det skal jeg bevise. - Ja, vær så god.
Synd, gutt! Kom an!
Kom an, Stoney!
Synd, gutt! Kom an!
4-0 under. Helt utrolig.
- Hvordan er det med nesa? - Den er ok, tror jeg.
- Du har ikke vært her på lenge. - Internatskolen slipper meg ikke ut.
- Jeg elsker skolen. - Virkelig? Du er rar.
Fru Mallard, biologilæreren-
- sa til foreldrene mine at jeg er eksepsjonell og skolen ikke henger med.
- Hvilken skole går du på? - Langley Park.
Mamma og pappa vil at jeg begynner på universitetet tidlig.
- Jeg skal bli lege. - Jeg er internatelev på Seven Oaks.
- Er du også eksepsjonell? - Jeg antar at jeg er...
Utvist! Jeg forstår at det er mot reglene å dukke opp 3.30.
- Men er ikke dette litt hardt? - Holder det ikke med 50 piskeslag?
- Hold kjeft, pappa. - Ikke den tonen til pappa.
- Ikke her, Donald. - Hvor var du i går kveld?
Jeg holdt på med mitt kunstprosjekt for speiderne, "Sørlige London nattestid".
Kunst i speiderne? Der knytter man vel knuter, hva?
- Du skal ikke lyve for mor. - Jeg vet det. Jeg føler meg misfornøyd.
Det er offentlig transport.
Jeg er lei for det, men min beslutning er endelig.
Jeg besluttet å si til kameratene at jeg sluttet i enighet med skolen.
Det hadde jeg hørt fra fotballmanagere.
De gode nyhetene. Mamma hadde en venn i Langley Parks styre.
En ny skole, jeg fikk vende tilbake til Haze Lane-
- og til min første stilling som manager i klubben.
- Roy sa du ville prate med meg. - Ja, hva gjør du etter kampen?
Ikke noe spesielt, hvorfor det?
- Skal du be ut meg på date? - Ja, hvis du vil.
Vi kan se "Frankensteins blod" på den sene forestillingen.
- Ok, det lyder moro. - Først må vi bryte oss inn på kontoret.
- Du har nøkler, hva? - Hvorfor?
- Vi må se på Stoneys mappe. - "Vi"?
Før dere stikker. Vinnere av 200-klubbens terningspill er... meg.
Mange takk. God kveld.
- Vet Roy hva han gjør? - Ja, han var utkikk for pikespeiderne.
- Hvordan kan jeg ha gått med på dette? - Ok, nå gjør vi det.
Gi meg nøklene.
- Vi har ikke hele kvelden på oss, gutt. - Dette er tåpelig. Når begynner filmen?
Om en halvtime.
Nå gjelder det.
- Er den der? - Rolig.
Jeg har den. Den er fortsatt her.
Jeg gremmes.
Dette er utrolig.
Overføringen klar
Du hadde rett hele tiden.
Gi meg en blyant.
Dette så jeg på "Columbo".
Hva står det?
Leeds bud bekreft med DR.
- Jøss! - Leeds må ha tilbudt mer.
- Han skal til Leeds. Helt utrolig. - Hva betyr "Bekreft med DR."?
Don Revie.
Ruby. Ruby... Har han nevnt noe om Don Revie?
- Hvem er han? - Hva?
Dere kvinner forundrer meg. Han er manager for Leeds United.
Landets beste fotballag.
David hadde rett. Se på kontoutskriften.
Klubben er konkurs.
- Vi trenger pengene for Stoney. - Jeg sa jo det.
Nå rydder vi kontoret.
Opp med hodet, Dave. Stoney må gå. Se det fra den positive siden.
Jeg får aldri se ham spille igjen.
Hva vil du helst miste, Stoney eller Bromley?
Jeg antar at du har rett.
David, filmen begynner om 20 minutter.
Ro deg ned, Ruby. Han er oppbrakt.
- Jeg vet noe som muntrer deg opp. - Kom an!
God kveld, sir.
- Hallo, konstabel. - Hva er det du gjør?
Ikke noe spesielt. Jeg tar meg bare en kopp. Vil du ha?
- Det er ikke mye. Dere får halve hver. - Det er rapportert om omstreifere.
Du får bli med oss.
- Vent! - Jeg er ingen omstreifer.
- Tvert imot. Får jeg kjøre? - Inn der bak.
Hvordan føles det å være her, Davey-gutt?
- Det føles ganske bra. - Du må slippe ham.
- Du kan se ham på TV. - Antar det.-Hadde ikke tenkt på det.
Vi burde ikke være her. Det er sent. Kom an.
- David, har du nøkkelen? - Ja, vent litt.
Å, nei.
Hva er det, Dave? Hva har du gjort?
Jeg glemte den i døren... På utsiden.
- Du spøker! - Unnskyld, men jeg er deprimert.
- Dette er et mareritt. - Ok, ikke få panikk.
Roy er på andre siden av døren, hva?
Vi må bare gjøre ham oppmerksom på vår situasjon.
Roy! Roy! Roy!
Roy!
Det kan være pappaen min.
Hopp inn.
God morgen. Er det ok om jeg mopper litt?
Så det hadde ikke gått helt etter planene, men vennene mine trodde meg.
Dessverre må vi la Stoney gå.
FIRE TAP: 23 MÅL SLUPPET INN
Lagets forsøk på å stoppe tabellfallet bar ikke frukter.
Nå lå vi sist med bare tre kamper igjen.
Vi var kanskje nødt til å spille i Kents søndagsliga.
Et liv uten Alan Stonebridge.
Stille alle sammen! Stille!
Dette er David Roberts. Han er ny her. Få ham til å føle seg velkommen.
Vil noen vise rundt ham i lunsjen? Noen frivillig.
Sett deg hos Ruby McQueen, vår blivende lege.
Dette hadde ikke kunnet gått bedre, hva?
Der tok du feil.
Der er du, herr Lane. Din nye elev, David Roberts.
God morgen, David. Hvordan står det til?
Du er Herbie Lane fra Bromley FC.
Herr Lane på skolen, takk. Sett deg ned.
Fram med øvingsbøker. I dag skal vi snakke om kontinentplater.
Alle ser hit over.
Dette var Herbie Lane. Han fulgte Enfields Spatts råd om å slutte å spille-
- og konsentrere seg om å reparere gressklippere.
Mange mente "Herbs" hadde vært den beste midfielderen utenfor ligaspillet.
Sir, vet du noe om Stoney overføring til Leeds United?
- Unnskyld? - Stoney går til Leeds for 10 laken.
McQueen har snakket med Don Revie. Ikke si noe til noen. Det er hemmelig.
Gjensitting etter skolen, Roberts!
- Kan vi ta det i morgen, sir? - Vær stille.
- Hvorfor? - Jeg kan ta med utklippsboken.
I kveld!
- Takk for at du ventet. - Ingen fare. Var herr Lane sint?
Nei, ikke akkurat. Kameraten hans i avisen skulle undersøke saken.
Jeg vet ikke om han trodde på meg.
- Får jeg spørre deg noe? - Ja. Hva det handler om?
Det er noe jeg vil vise deg... eller si til deg.
Ok... Det lyder spennende.
Ok. Jeg kan si alle lag i Isthmian-ligaen på 10 sekunder.
Jeg har øvd lenge. Jeg har tenkt å skrive til Norris McWhirter.
- Hvem er det? - Bromley, Barking, Clapham...
Bromley, Barking, Clapham, Dulwich Hamlet, Hendon.
Bromley, Barking... Bromley, Barking, Clapham, Dulwich.
Jeg kan gjøre det, Ruby. Kom tilbake, Ruby!
Ruby! Kom tilbake!
Ruby!
4. APRIL 1970 3 KAMPER IGJEN
- Hva vil du, Tony? - Hvordan vil du kommentere nyhetene?
Jeg har pratet med en av spillerne om overgangen.
Mitt kontor... nå!
Nyheten holdt på å spres globalt.
Kom an!
Synd, Stoney! Opp med hodet!
Du... kommer med meg nå.
Tekannen, da?
Sett deg der.
- Vet du hvorfor du er her? - Gjelder det Stoney?
Nei, det gjelder ikke ham. Glem ham for en gangs skyld.
Fru Meredith, vaskehjelpen.
Hun pekte deg ut og sa at du hadde kidnappet min Ruby.
- Hva gjorde du med henne? - Jeg satte henne bare i skittentøykurven.
Jeg kledde meg ut som Stonebridge og vi trikset mens Derek dusjet.
Hvordan kom du inn?
- Hva! - Jeg har nummeret til Don Revie.
Hit med det.
Stoney?
Du... ut herfra! Du er utestengt fra Hayes Lane.
Hold deg unna datteren min.
- Får jeg prate med herr Don Revie, takk. - Jo, jeg...
Ut!
Utestengt fra Haze Lane og forvist inn i fotballens skjærsild.
Ut med deg. Hold deg vekk. Ordrer fra herr McQueen.
Dette var den definitive katastrofen.
Jeg var nødt til å bevitne min klubbs nedrykning til Kents søndagsliga-
-og mulighet for konkurs.
Jeg skulle kanskje aldri få se Bromley igjen.
Tross advarselen fra McQueen var jeg nødt til å høre en vennlig stemme.
Jeg ble kastet ut av en masse vakter. De var åtte stykker.
Jeg tok meg av de seks første med min karate. De siste to...
- Hva er det? - Vil du komme på fest på lørdag kveld?
- Hvor da? - Hos meg. Pappa har en overraskelse.
Han sa at jeg kunne invitere noen venner.
Jeg er nok ikke velkommen. Jeg gråt på kontoret hans tidligere.
- Jeg sa at jeg kommer om du får komme. - Virkelig? Jeg tror ikke jeg kan.
Alle spillerne kommer. Og din venn... Stoney.
- Når skal jeg være der? - Åttetiden. Vet du hvor jeg bor?
Rosings, Falcon Avenue, Bickley. Får jeg ta med noen venner?
- Hvordan kunne du adressen? - Den står på matchprogrammene.
- Kan du be faren din slippe meg inn? - Slutt. Vi ses på lørdag.
Ha det.
11. APRIL 1970 2 KAMPER IGJEN
Wycombe Wanderers mot Bromley
BROMLEY, TAKK
Han kunne utestenge meg fra Haze Lane, -
-men ikke fra Loakes Park, Wycombe.
Bare et tog og tre busser, en bagatell.
Å komme hjem var ikke like lett.
Jeg hadde alt brukt opp alle pengene.
Jeg ventet en og en halv time på haik.
Snakker om haik.
Er du ok, gutt? Du ser kald ut.
Jeg er veldig ok.
- Vil du ha haik tilbake til Bromley? - Ja, det vil jeg gjerne.
Dette hadde jeg drømt om i årevis.
Jeg trengte en smart og sofistikert åpningsreplikk.
Hvis du skal på fest og ha veldig trange bukser, har du underbukser?
- Man skal alltid ha underbukser. - Ja, jeg tenkte meg det.
Stoney? Hva har du for tanker foran neste sesong?
Formannen sier at jeg skal selges for å rette opp økonomien.
- Hvor da? - Carshalton var visst interessert.
Du er altfor god for dem.
- Blir det bra her? - Ja.
Ja da.
- Vent litt, David. - Hva?
Ta disse.
Som en gave fra meg.
Jeg innså noe på turen hjem fra Wycombe.
Jeg var nødt til å slippe ham.
Jeg var nødt til å la ham blomstre til den stjernen han kunne bli.
Det var det minste jeg kunne gjøre.
Jeg ville at han skulle få vite det jeg visste.
Dette ville bli en fantastisk kveld.
- Hei, Alan. - Hei, David.
- Alt bra, håper jeg? - Ja da. Har McQueen sagt noe ennå?
Nei, han venter nok på datteren.
- Lurer på hva han har å si. - Jeg også. Håper det er noe bra.
Er det henne?
Har du noensinne kysset en jente?
Ikke egentlig, nei.
Hva mener du med "ikke egentlig"?
Jeg klipte ut et bilde av Una Stubbs og satte det på en steikepanne...
Men, herregud!
Kom her...
Unnskyld.
Stille, alle sammen! Stille, stille!
Kan alle samles rundt tv-en, takk?
Sånn ja, bra. Kom an, gutter, samling.
Der sluttet en tøff FA-cupfinale mellom Chelsea og Leeds med 2-2.
Før vi fortsetter med matchresultat under ligaspillet skal vi se på Bromley FC-
- og høre litt mer om historien som kan røre om blant Englands toppklubber.
Barry Stringer undersøker saken.
- Fin seier i dag, Charlie. - Takk, Barry.
Wycombe er gode, men guttene våre kjemper hardt for ikke å rykke ned.
Det må være en spennende tid for dere. Fortell hva som skjer!
Ja, det er helt utrolig, Barry.
Vi har nettopp fått et tilbud fra Leeds United-
-for vår toppspiller Alan Stonebridge.
Utrolig! Hvordan tror du at det går for ham?
Vi skal få kontrakten signert først-
- men det vil bli en rekordsumma for en spiller utenfor ligaen.
Ok, og vi har noen Bromley-supportere som får gi sitt syn på saken.
- Kan dere presentere dere? - Selvsagt, Barry!
Derek Dobson, leder for Bromley Supporters Club.
Hallo. Peter Bachelor, fanklubbens nestleder.
Roy Oliver, andre nestleder in spe.
Hvordan føltes det da du fikk høre dette, Roy? Ble du grepet?
Roy? Ble du grepet?
Jo, de tok meg, men jeg ble løslatt rett etterpå.
En mann som lignet meg hadde tjuvtittet på damer.
Hva med Stonebridge, da?
Jeg har aldri tjuvtittet på Stonebridge eller andre lagmedlemmer.
Jeg vil at du trekker tilbake påstanden din.
Ok, vel. Takk, gutter, og takk til Charlie McQueen.
- Tilbake til studioet. - Don Revie kunne ikke kommentere.
Slik. Kan Alan Stonebridge komme fram her, takk?
Og min vakre datter Ruby!
Godt jobbet!
Kom her, vennen min!
Som dere nettopp så har noe veldig unikt nettopp hendt.
Takk være det kan Anoushka og jeg gjøre to herlige kunngjøringer:
Først og fremst skal Leeds United betale en stor sum for Stoney her.
Hvilket betyr at vår elskede fotballklubbs framtid er sikret!
Uansett om vi rykker ned eller ikke!
Og for det andre, for det andre...
...betyr det også at jeg nå har råd til...
...å sende min Ruby på universitetsstudier!
Etter en veldig lang reise nordover-
- kom et første tilbud fra Manchester University.
Et første anbud fra Manchester University...
TILBUD FRA MAN. U. AKSEPTERT
Selv om hun er tatt opp ved Manchester-
-må vi fremdeles diskutere vilkårene.
Diskutere vilkår...
DISKUTERE VILKÅR
- Helvete. - Og som om det ikke var nok...
...har vi fått et annet tilbud fra...
- Leeds University. - Leeds University!
Det er en stort beslutning, så jeg pratet med Dr. Hartman.
Doktor Hartman... doktor Hartman...
LEEDS TILBUD BEKREFTE MED DR.
"Doktor"-DR. Sto for "doktor", ikke Don Revie. Klart at det ikke var Don Revie!
Og han sa at vi burde velge Manchester!
Takk, pappa. Jeg elsker deg så høyt.
Så nå vil jeg utbringe en skål.
Jeg vil skåle for unge Alan og hans lyse framtid.
Og for min vakre datter Ruby.
Og selvsagt for Bromley FC!
- Hva syns du?! - Nei, jeg kan faktisk ikke det.
Jeg skal bli lege, David! Jeg kan helbrede astma!
Hva er det? Er du ikke glad for min skyld?
Nei, det er klart at jeg er! Jeg skal bare... gjøre en greie.
Herr McQueen...
...og så fortalte min nye lærer, Herbie Lane, for pressen. Jeg er lei for det.
Herbie Lane? Hva har han å gjøre med...
Hva er det du sier?
Det var ikke noe tilbud fra Leeds United.
Nei, det kan ikke stemme.
Typen på tv, da?
- Snakket du noensinne med Don Revie? - Nei.
Han forberedte seg for cupfinalen.
Jeg ventet på at han skulle ringe... tilbake. Å, helvete.
Det sto jo "overføring klar" på Stoneys mappe.
Ja, for jeg kom overens med Carshalton-
- at de skulle ta ham. Det trodde jeg at du fattet på pressekonferansen.
Han skal vel ikke dit? Han er for god for dem!
Jeg sa nettopp til datteren min at hun kan gå på universitet!
Hva skal jeg gjøre?! Idiot!
- Kan hun ikke gå likevel? - Nei.
Det var det Stonebridge-pengene skulle gå til.
- Hvor mye var det? - Nok.
Da er det vel kjørt, da?
Jeg har mistet alt. Huset. Klubben, laget.
Og russerinnen vil jo ikke bli når jeg bor i en rønne, hva?
Og jeg må fortelle min Ruby.
Nei, ikke gjør det. Jeg gjør det.
Nei. Du har stelt til nok elendighet som det er.
Jeg forteller.
Bare gå...
En tanke slo meg på veien hjem over Hayes Lanes hellige bane.
Tross alt som gikk galt med fotballklubben jeg så høyt elsket-
- så var det verste av alt at jeg sviktet Ruby og vennene mine.
Noe hadde forandret seg.
Det var på tide å ta farvel.
Er alt ok?
Ikke akkurat.
Jeg er lei for det.
- For hva da? - Alt dette.
At du skulle til Leeds var tull. Jeg føler meg fæl.
Alvorlig talt... det var bra så lenge det varte.
I omtrent fire minutter.
Du er god nok, du kan sikkert få spille for dem en dag.
Takk.
Det ordner seg. Jeg lover.
Jeg skulle ha latt deg spille bak de første to.
Hva?
Det har jeg alltid sagt. Du er flink til å skape rom-da hadde du kunnet det.
Du hadde skåret en masse mål.
Du burde vært med i garderoben.
Ses på lørdag!
Mamma?
Mamma? Pappa?
- Har mamma det bra? - Nei, og vet du hvorfor?
Hun har vært ute og lett etter deg i flere timer! Klokka er tre om morgenen!
- Tenk på andre noen gang! Hvor var du?! - Hayes Lane, fotballklubben.
- Hva, hva mener du?! - Jeg klarer meg, bare gå til sengs nå.
Han kan forklare seg først. Hei, hva gjør du, hvor skal du?!
Jeg tenker på andre. Og jeg elsker deg, mamma.
Herr McQueen?
Herr McQueen?!
Herr McQueen!
Hva i helvete var det?!
Du er jævla frekk som viser deg her!
- Kom med noe bra. - Hvor mye penger har du?
- Hva? - Altså, kontanter.
- Hva har du med det å gjøre?! - Samme det, hvor mye?
Ingenting, alt er borte. Jeg spilte bort alt.
- Så ille kan det vel ikke være? - Taper vi og rykker ned på lørdag...
...da er det ut, ferdig. Klubben går dukken.
- Bilen, da? - Hva?
Du kan selge den. Eller pantsette.
Pantsett den og sett alle penger på at vi slår Enfield på lørdag!
Vi slår dem aldri! Har du sjekket resultattabellen?
- Og hvem vil ta et sånt veddemål?! - Vi finner noen.
Og la meg lede laget på lørdag. La meg ta matchpraten med dem.
- Det er min skjebne! - Du... Men... Hvorfor?
Fordi jeg har en masse gode ideer, og ærlig sagt har du ikke mye valg.
Taper vi, så er alt som før.
Ruby vil ikke gi deg skylden og vil aldri mer prate med meg.
Vær så snill, herr McQueen... la meg få forsøke.
Jeg kan klare det. Jeg kjenner mitt Bromley!
Og du er en gambler, så kjør på-spill!
Hvorfor prater du med ham? Han har ødelagt livet mitt.
- Gå inn igjen, vennen. - Forsvinn, David!
Nei, det er ok, pappaen din og jeg løser alt!
- Hva er det jeg vet mest om? - Jeg vet ikke...
- Hvordan man er en dust? - Bortsett fra det.
Bromley, hva?
Bromley skal ordne opp i alt.
Ruby? Ruby?!
Herr McQueen? Herr Mc...
ÉN KAMP IGJEN
- Odds at Bromley slår Enfield? - Fem mot én.
- 20? 40? Tolv? - Fem. Fem. Fem, Charlie.
Ti mot én?
Charlie?
- Tilbake til Moskva? - Nei.
Chiswick.
Hele sesongen hadde jeg kamp etter tapskamp hatt et svar.
Hvorfor det gikk dårlig og hvordan jeg kunne fikset det.
Men nå da alt hengte på én eneste kamp, denne kampen-
- kom jeg ikke på noe annet enn å be Jeff Barnes slutte å være ubrukelig.
Og ærlig talt var det en smule urettferdig.
Hemoroidene hans hadde visst blomstret opp igjen.
Om dette virkelig skulle bli Stoneys siste kamp for Bromley FC-
-så måtte den bli helt spesiell.
Et siste magisk øyeblikk fra helten min.
Tre år! I tre år har dere løyet, begge to!
"Gjør ditt beste" -tøvet!
- Kan du ikke bare fortelle ham det? - Nei!
- Hva har du å fortelle? - Det får være slutt med dette nå!
Så lenge du bor her går du ikke nær den fotballklubben du følger igjen!
Jeg følger den ikke, pappa.
Jeg er deres trener.
David?! Jeg har noe jeg må fortelle.
David!
Jeg vil si noe, David!
Bill Shankley sa en gang: "Fotball er ikke på liv eller død, det er større."
Og denne skjebnesvangre morgenen i Sør-London visste jeg hva han mente.
Å, Gud! Han tok lærvesken min, Gertrude! Den brune!
David? Hvorfor er du kledd som en bruktbil-selger?
Det er min trenerdrakt, den vekker respekt.
Vi får se.
- Hva har du i dokumentmappen? - Vet ikke.
- Har du veddet? - Alt er ordnet.
Jeg tjener tre laken om vi vinner.
Jeg kjøper deg en ny jakke.
Forrige ukes matchresultat gjorde at situasjonen var krystallklar:
Seier mot ligaleder Enfield innebar enda en sesong i Isthmian-ligaen.
Og Bromley ville overleve.
Hør etter, hør etter, hør etter!
Viktig kamp i dag, gutter.
Vinner dere den, blir vi værende.
Faktum er at vinner dere, så skal dere få en bonus.
Ok? Vi har en mindre endring i dag.
Vi har en ung gutt, en supporter, som skal holde matchpraten med dere.
- Hva? - Han vant en konkurranse på sin skole.
Så han blir Bromley FCs trener for en dag.
Her er Dave Roberts!
Er det ikke gutten som ødela festen din?
- Jeg har ikke hørt om noen tevling? - Nei, det var søndagsskolen.
- Han er bare en ungdom. - Knip sammen, Ginger!
Stakkaren har "leukeminia".
Hør etter nå, dere kan lære noe! - Kom an, Dave, sett i gang.
Jaha... Først vil jeg, er det noen som er irr iterert på noe?
Ja, å få ordrer av en tolvåring.
- Jeg er 15. - Sikkert.
Jo, jeg tenkte at vi skulle begynne kampen-
- med et fleksibelt spillesystem på 4-4-2.
Ginger, om du kan spille til høyre i dag? Herr Lane fyller på bak Ginger.
Og Stoney faller tilbake bak de første to.
Hvem kjører forsvar, da?
Kom an, småen, tenker du bedre om du får en søtsak?
Hold opp, Jeff.
- Graham Browne kan ta det. - Da blir det tomt der bak.
Ja, jeg vet at forsvar ikke er vår sterke side. Eller angrep.
- Han kommer og kaller oss dritt! - Han har et poeng der.
Kan du ikke la oss spille som vi er vant til? Du vet ingenting!
Ok...
Kjør som mot Gravesend.
Stoney i teten. Men Eddie Black tar over for Jeff Barnes.
Unnskyld? Kødder du med meg?
Jeg kan ikke la ditt vanskelige anus styre en så viktig kamp!
Nå går vi ut og varmer opp!
Vent, jeg er ikke ferdig... Hallo, gutter!
Ingen fare, du klarte deg bra.
Min eneste sjanse til å redde klubben ble til en katastrofe.
De burde ha hørt på meg!
Da hadde Jeff Barnes ikke gjort selvmål i tolvte minutt!
JUNIOREN ROBERTS TOMÅLSKANONADE
ROBERTS BRAKK BENET I JUNIORLANDSLAGSKAMP
Det var hemmeligheten hans! Fotball hadde ødelagt fars liv!
Og nå prøvde han å beskytte meg fra å ødelegge mitt.
Han ville beskytte meg fra å kaste bort ungdommen min og sjanse til utdannelse.
Stadig skuffelse og hjertesorg, en meningsløs og ubesvart kjærlighet.
For sent.
Lei av å få bank av skoleunger!
- Det er bare 1-0, vi kan komme igjen. - Vi er bare søppel!
Vi må kjøre videre spill! Og Stoney, hva pokker er det med deg?!
Hold opp, jeg sitter fast framme alene.
Hva er dette?
BROMLEYSØNNEN ROBERTS SLÅR GJENNOM
Går det bra, gutt?
Du burde falle tilbake litt, Stoney. La Ginger ta midtstopperen.
- Hva vet han om sånt? Din lille dritt. - Hold kjeft, Jeff. Han har rett.
Hva er det for utklipp, Dave?
Ingenting. Det er bare greier fra pappa.
Kan han like mye om fotball som du gjør?
Pappa spilte for England, Jeff.
La ham prate.
Ok...
Dere må sette mer press på dem.
Gi dem mindre balltid. Du tar deg av deres midtback, Ginger.
- Graham markerer to av dem nå. - Akkurat hva jeg har sagt hele sesongen!
Spiller Eddie rett innenfor Ginger gir det plass til Stoney og herr Lane.
Han har rett, han har rett, for pokker!
Klart at jeg har rett!
Jeg har sett hver eneste kamp dere har spilt i fire år! Fire jævla år!
Jeg vet alt om dere! Dere er heltene mine!
Jeg har klipt ut hver eneste artikkel om dere i alle London-aviser.
Jeg har tegnet diagrammer over alle mål dere har skåret. Herregud!
Jeg malte for pokker Eddie Blacks bart på en spiller i et fotballspill!
Jeg syklet 40 km til en Kent Floodlit Cup-kamp i november i fjor!
40 km!
Dere tapte 7-1.
Og jeg har faktisk ikke leukemi, ok? Men jeg er syk.
Sykt lei av denne sesongen! Alle i skolen kaller meg rar.
De heier på Leeds eller West Ham, for det er lett!
Det er lett å heie på vinnere, men jeg heier på dere!
Og hva har jeg for det? Hva?
Ikke det dogg. Bortsett fra en følelse av samhold og tilhørighet.
Og jeg er ikke alene! Dere må innse at kampene deres spiller en rolle!
Jeg vet at det for dere bare er en kamp en lørdag.
Men jeg elsker Bromley Football Club!
Jeg elsker dere. Vær så snill, ikke rykk ned.
Vær så snill, ikke la klubben forsvinne!
Hva skal jeg da gjøre med lørdagene mine?
Da må jeg følge Chislehurst Wanderers... og de serverer ikke te.
Klart gutten skal ha te.
Dere hørte hva han sa. Nå tar vi dem!
- Kom an, gutter! - Nå tar vi dem!
Kom an!
Kom an, Bromley!
- Hvorfor kledd som en bruktbilselger? - Jeg må gjøre Ruby en tjeneste.
- Prater hun med deg siden forrige uke? - Nei, ikke egentlig.
Det er rart, men da vi lå under med 1-0 var alt ok. Jeg følte en ro.
Så utlignet vi-og jeg har aldri vært så nervøs i hele mitt liv!
Hva holder du på med? Hvorfor er du her med pappa?
Det er en lang historie. Det er stressende nå.
Det er bare fotball, David! Bli voksen!
Dere også! Du er verre enn ham på mange måter!
- Han vet iallfall at han er rar. - Hva? Det er jeg ikke!
- Er det lenge igjen? - To minutter. Vi rykker ned.
Nei, vi må vinne denne!
- Kom an... - Skyt!
Kom an! Fortsett...
Skyt!
Den klareste straffe jeg noensinne har sett.
Men han dømte ikke straffe, han dømte frispark!
Nei, herr Lane-nei! Stoney!
Nå gjaldt det. Alan Stonebridge måtte gjøre noe-
- ingen Bromley-spiller hadde klart siden 4. Oktober 1964:
Å skåre på frispark.
Kan noen klare det, er det ham.
Ett skudd, et frispark for å redde fotballklubben vår.
Pent, Stoney!
Du får studere på universitet! Jeg klarte det, alt ordnet seg!
Jeg forstår ikke.
Hvordan, Dave? Hvordan?!
Kom an! Kom an!
- Kom her, klærne i en eneste røre! - Jo, jeg er fotballtrener nå.
Ja. Jeg vet det.
Jeg så hva som lå i dokumentmappen. Hvorfor sa du ikke noe?
Jeg ville ikke at livet ditt skulle ødelegges av sporten-som livet mitt.
"Ødelegges"? Se!
Kom... kom, pappa.
Hva har jeg lært av alt dette?
Jo, at familie, venner og venninner må komme først.
Og at fotball ikke er alle tings begynnelse og slutt.
Bill Shankley tok feil.
Det er ikke det viktigste her i verden.
Hvem prøver jeg å lure? Så klart at det er.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicB.org
DEREK DOBSON JOBBET I SUPPORTERSTUEN TIL 1981-
- DA HAN BLE FOTBALLDOMMER.
HAN DRIVER ET REGNSKAPSBYRÅ I BROMLEY-
- OG HAR FÅTT SIN OPPLØFTENDE POESI OG PROSA UTGITT.
PETER BACHELOR FORTSATTE Å VÆRE EN GÅTE SENERE I LIVET-
- MED IHERDIGE RYKTER I BROMLEY OM AT HAN VAR SPION I MI6.
RYKTENE BLE SPREDT AV DAVE.
ROY OLIVER HAR SOLGT GOLDEN GOAL-BILLETTER-
- PÅ HAYES LANE I 40 ÅR.
HAN FØLGER FREMDELES BROMLEY BÅDE PÅ HJEMME-OG BORTEBANE.
ALAN STONEBRIDGE LA I 1990 SKOENE PÅ HYLLEN-
- ETTER 92 MÅL OG 429 KAMPER-
- FOR BROMLEY, CARLSHALTON, SWANLEY OG WOOLWICH TOWN.
HAN FORTSATTE SOM GYMLÆRER I SOMERSET.
SØNNEN HANS BLE FOTBALLPROF-
- OG SPILTE FOR ENGLAND PÅ U18-NIVÅ.
DAVE ROBERTS HAR HATT 73 ULIKE JOBBER, -
- FRA REKLAMEBYRÅSJEF TIL LOKFØRER.
HAN ER NÅ VELLYKKET FORFATTER MED FEM BØKER BAK SEG...
...MEST OM BROMLEY FC.
ETTER Å HA SPILT MESTEPARTEN AV SINE 125 ÅR PÅ LAVERE NIVÅER-
- KLARTE BROMLEY FC I 2015 Å TA SEG OPP I NATIONAL LEAGUE.
DET HØYESTE NIVÅET UNDER LIGAFOTBALLEN.
DAVE SKREV EN BOK OM DET.
SLUTT
ELLER?
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com