NEBRASKATERRITORIET
Heng i, jenter.
- Hei, Bob. - Miss Cuddy.
Bli med inn. Maten er klar.
Paien er med fersken. Fra boks.
De hadde fire bokser. Jeg vet ikke hvem som hadde råd til de andre tre.
Det er god pai.
Hvis det kan behage, følger en soaré etter traktementet.
En hva?
- Litt musikk. - Jeg liker musikk.
Du synger jamen fint.
- Jeg har med ost. - Ost?
Jeg har jo sauer nå.
- Jeg vet det. - Jeg ystet litt av melken.
Kunne du tenke deg en bit? Jeg har med litt i lomma.
Ost er en fin avslutning etter stekt kylling og ferskenpai.
Vel... Vær så god.
Det var god ost, Bob.
Skal vi gifte oss?
- Hva? - Slå pjaltene sammen.
Jord, dyr, gård, liv.
Hele sulamitten.
Med min formue og viten kan vi forbedre din og min gård.
Og skulle det komme småfolk, så meget desto bedre.
Det virker fornuftig betraktet fra alle vinkler.
Så skal vi gifte oss?
Jeg skal dra hjem østpå og finne meg kone.
Hør her, mr. Giffen. Jeg tar ikke nei for et svar.
Miss Cuddy.
Jeg takker for tilbudet, for maten og for konserten.
Men jeg gifter meg ikke med deg. Jeg vil ikke.
Jeg er ikke fullkommen, men du er for herskesyk.
Og temmelig uskjønn.
Det kan ikke kureres.
Denne her puster litt ennå, mor.
Hun er død. Mor er død.
- Jeg legger henne utenfor. - Nei.
Hun skal få en riktig begravelse. Jeg må stelle henne.
Jeg legger henne utenfor. Hun begynner å lukte.
Hun skal ha en riktig begravelse, Thor.
Du ønsket hun skulle dø.
Du hatet henne! Du hater meg!
Bær henne inn igjen! Bær henne inn igjen!
Slipp!
Bær henne inn igjen!
Iskald!
Frossen!!
Å, herregud.
- Hva skyldes denne æren, pastor? - Våren er her.
- Alt vel med Clydene og barna? - Rampete, og vokser som aldri før.
Spenn fra muldyret og bli med inn.
Flere av kvinnene her ute har blitt i ulage.
Jeg har hørt om det.
Det er ille.
- Gjett hva jeg skal bestille. - Det kan jeg ikke.
- Et harmonium. - I alle ...!
Jeg tør ikke få kjørt noe piano.
Når jeg kommer til Loup, bestiller jeg et Mason & Hamlin-harmonium.
Det blir det eneste harmoniumet i bygden.
Hjemme kunne jeg spille piano i timevis.
Jeg kan ikke unnvære musikk stort lenger.
- Jeg kan hjelpe til med oppvasken. - Jeg vil ikke ha hjelp.
Hvordan trives du og unge Giffen, da?
Han låner muldyrene mine og hjelper meg med maisen.
Vi har satt poteter sammen, og reparerer gjerdet.
Hvordan trives dere?
Når stutene mine er ferdige her, skal de få bedekke kvigene hans.
Det later jo til at dere trives godt.
- Han får et måltid her i ny og ne. - Som meg.
Du er et godt menneske, Mary Bee.
Jeg har lagt rent på sengen oppe på loftet.
Gi grisene skyllene før du legger deg.
Du skal gi meg en sønn.
Ikke faen.
Ikke faen, Dowd. Du kan ikke tvinge meg.
Du skal ikke misbruke Herren din Guds navn, Vester.
- Særlig ikke i Hans eget hus. - Jeg kjører ikke.
I Herren vår Frelsers navn spør jeg deg hvorfor ikke?
Jeg må passe avlingen og ta meg av døtrene mine, -
- og jeg har ikke råd til vogn. Jeg vil ikke være med på det.
Hva gjør vi med Theoline, da?
Sleng henne i do.
Du er et ynkelig krek, Vester Belknap!
Jeg ville komme og trekke lodd. La oss få det overstått.
- Hva med Vester? - Jeg trekker for Vester.
- Hva mener du? - Jeg trekker for ham.
Hva sa hun?
Jeg sa at jeg trekker lodd for Vester Belknap.
Kan vi fortsette?
Dere og familiene deres har det vondt i dag.
Hustruene deres er gode og gudfryktige kvinner, -
- men livet ga sterkere prøvelser enn de tåler. Nå trekker vi lodd.
Den som trekker den svarte bønnen kjører kvinnene hjem dit de kom fra.
- Damen først? - Jeg trekker sist.
Hold hendene knyttet til alle har trukket. Thor.
Miss Cuddy.
Hold frem hendene.
- Jeg teller til tre. En. - Hvis bønna mi er svart...
To. Tre.
- Må Vester dra nå, da? - Han nektet jo.
Han må. Han er en av oss. Jeg døpte ham.
- Jeg stoler ikke på Vester. - Ikke jeg heller.
Det er sant, pastor. Vester er et udyr uten samvittighet.
Jeg skal dra.
- Det kan du da ikke. - En kvinne?
Jeg rir like godt som noen, og håndterer både forspann og rifle.
Og jeg kan ta meg bedre av de kvinnene enn dere kan.
Hun har rett.
Hun har pokker meg rett. Veldig snilt av deg, miss.
Vi skal gi deg alt du trenger.
- Når drar du? - Så snart jeg kan.
Det er 5. mai i dag. Da rekker hun tilbake for å feire nasjonaldagen.
Det kan vi ikke tillate.
En enslig kvinne skal ikke kjøre en vogn tvers gjennom landet.
Og slett ikke med tre av Vårherres svakest begavede barn.
Så bli med meg, da, mrs. Linens. Gjerne du også, mrs. Polhemus.
Nei, dere har familier å passe.
Men det har ikke jeg, jeg lever jo, mot all sedvane, alene.
Vær så snill, sett dere.
Du har rett angående Vester Belknap.
Jeg tør ikke overlate en så alvorlig oppgave til ham.
Vi trenger kjørekar.
Vi skal gjøre alt for å utruste deg til reisen, miss Cuddy.
Unnskyld meg litt.
- Kommer du for å se på vogna? - Ja.
Hva i allverden er det?
Det er en høyvogn jeg byttet meg til i fjor.
Siden har den bare stått ute i snøen.
Da Svendsen og Sour kom og trengte en vogn, -
- fikk de den billig. Rene gaven.
Jeg har gjort vinduene større og smurt den grundig.
Den har fått nye eiker og felger også.
Akkurat det rette for de kvinnene.
Jeg satte slå på døra.
- Til hva? - Å låse damene inne.
- Hvorfor skulle jeg det? - Tenk deg litt om.
Og det?
Det kan jo bli nødvendig å binde fast noe.
Jeg satte inn ti.
Du godeste. Jeg vet ikke om jeg er klar.
Er du redd?
- Litt. - Hør her, Mary Bee.
Du har ei brukbar kjerre, og muldyr...
...og du er mannfolk like godt som noen mann heromkring.
Og du gjør en pokker så god gjerning.
Så bare legg i vei, -
- sett i gang, og gjør det.
- Vet alle om det? - Ja.
- Hva sier de? - De sier ikke et ord.
Folk liker å snakke om døden og skatten.
Men når det gjelder galskap...
...da tier de still.
Miss Cuddy!
Mary Bee!
Jeg fikk ikke tak i deg før du var kjørt.
Brev til kvinnenes slektninger i Hebron, Iowa og lenger østpå.
Reisen blir lang, vanskelig og farefull.
Gud velsigne og bevare deg.
- Du vet jeg har stor tiltro til deg. - Jeg vet det.
Jeg ville tatt turen selv, hvis jeg kunne.
La oss be.
Himmelske far, hold i ditt åsyn din datter, og velsign hennes ferd.
Gi henne styrke og led henne, så hun kan føre disse arme stakkarene hjem.
Vi bønnfaller deg i din enbårne sønn Jesu Kristi navn.
Han som ga sitt liv -
- for menneskets synder. Amen.
Kom deg ut, din fordømte gårdstjuv!
Kom inn hit, så blir du en hullete satan resten av ditt korte liv.
Og fordømt kan du være selv!
- Dette er Bob Giffens gård! - Bob Giffen har reist fra den.
Og jeg har levert nytt krav hos en sakfører.
Så pakk deg ned fra taket mitt, ellers saksøker jeg deg!
Vi må henge den jævelen.
- Er du en engel? - Du er ikke død.
Hjelp meg.
Vil du hjelpe meg, for Guds skyld?
Sett at jeg gjorde... Hva gjør du til gjengjeld?
Hva som helst! Så sant Gud er mitt vitne!
Hvis jeg skjærer deg løs, gjør du som jeg sier?
- Ja, jeg sverger ved Gud! - Sverger du?
Sverger du ved den allmektige Guden du prater om?
Hevnen hører meg til, sier Herren.
Bær kornbåndene hjem... Gjør mot andre...
Hvis du skjærer meg ned fra dette fordømte treet -
- skal jeg gjøre alt du sier. Det sverger jeg i Guds hellige navn.
Vær så snill.
Javel. Jeg skal redde deg.
Jeg har arbeid å sette deg til.
Men vil du gjøre meg vondt, eller stikke av...
...da dreper jeg deg.
Ta av løkka.
Først må jeg hente mitt habengut.
- Det er Bob Giffens gård. - Har aldri møtt ham.
- Hvor er sauene? - Jeg åt dem.
Du ble altså jaget ut og hengt for å ha stjålet Bobs gård.
- Stedet er jo forlatt, for faen. - Han har ikke forlatt det.
Han har bare dratt østpå for å finne seg en kone.
Det er forlatt.
Jamen er det det.
Dette er helt forlatt.
Sett muldyra på stallen. Og se til Dorothy, hoppa.
Og gi alle dyra på gården for og vann.
Hesten din trenger også for.
Vil ikke du, gjør jeg det, da blir kveldsmaten en time forsinket.
Vask deg før du kommer inn.
Hva for slags arbeid tenker du på?
Fiint om du ikke sliter den gode stolen min sånn.
Jeg heter Mary Bee Cuddy.
- Hvor er mr. Cuddy? - Jeg er ugift.
Hva slags arbeid?
Tre av kvinnene her har mistet forstanden.
Mennene deres kan ikke pleie dem.
Vi skal kjøre dem over elva og tilbake til Iowa.
Over Missouri? Det er jo faen meg en fem ukers tur.
Jeg tåler ikke bannskap i mitt hus.
Ikke rart du er ugift.
Jeg trenger en til å jage, finne vei og kjøre noen økter, -
- og hjelpe til med dyra. Det var derfor jeg befridde deg.
Det er arbeidet, og du sverget å gjøre det.
Tre gale kvinner i fem uker er litt i meste laget.
Hvis du har løyet for meg og akter å unndra deg ansvaret, -
- så er du en mann med ussel karakter.
Et avskyelig svin heller enn en hederlig mann.
Takk for de vakre ordene. Du er ikke noe fruktfat selv.
Uskjønn som ei sinkbøtte, og herskesyk.
Men jeg blir med deg, for jeg sa jeg ville.
Jeg passer gærninger så lenge jeg lyster, -
- men jeg drar når og dersom det passer meg.
Og tør jeg nå spørre hvor faen den jævla senga mi er?
I stallen, der du hører hjemme.
Hva gjør du, mor?
Jeg feier. Ser du ikke at jeg feier?
Hvorfor? Hvorfor feier du?
Vi skal ha et rent hus.
Vi har alltid hatt et rent hus.
Du har jo mistet forstanden, mor.
Gulvet er laget av skitt. Skal du feie skitten av skitten?
Huset skal bli rent.
Renslighet er tett på guddommelighet.
Hist hvor veien slår en bukt
ligger der et hus så smukt
Hist hvor veien slår en bukt
ligger der et hus så smukt
Vinden har blåst ned all maisen.
Jeg vet det.
Vi kan bare fyre i ovnen med kolbene.
Vi har ikke noe mais til mat.
- Bare kolber. Tomme, tørre kolber. - Jeg vet det.
- Hveten og havren visnet. - Jeg vet det.
Hva vet du?
Er du gal?
Stans her.
Du får vel låse meg inne.
Jeg vil ikke prøve et tau til. De jævlene klynger meg opp igjen.
Kanskje du blir gjenkjent.
- Har du noe penger? - Litt. Hvordan det?
Jeg trenger tre esker patroner til en Navy Colt .36 og en kagge whisky.
- Kuler, kanskje, men ikke whisky. - Hvorfor ikke?
Du kan ikke bli full blant forsvarsløse kvinner.
Da blir jeg ikke med. Ha det, Cuddy.
Hva heter du?
- Det er min sak. - Jeg trenger et navn i banken.
- La oss si George. - Hva mer?
- Briggs. - George Briggs?
Riktig. George Briggs.
George Briggs ...!
Les dette.
La meg. "Mr. George Briggs, c/o mrs. Altha Carter, -
- Stiftelsen til Kvinners Vern, Metodistkirken, Hebron, Iowa."
Det ligger 300 dollar i sedler i konvolutten. De er til deg.
- Kan jeg ikke få dem nå? - Jeg sender dem med posten.
- Hvorfor ikke ta dem med? - Du får dem av mrs. Carter i Hebron.
Karen hennes er nokså ung. Vi får følge godt med.
Ikke godt å si hva han gjør når vi tar Arabella.
Ma'am.
Der er hun. Min kone, Belle.
Gleder meg å møte deg, mrs. Sours.
Hun sier aldri noe. Hun bare ser ut av vinduet.
Som om kroppen hennes er helt utpint.
Jeg må bære henne til uthuset, kle av og på henne.
Hvor lenge har hun vært sånn?
Helt siden...
Jeg kjenner henne ikke engang lenger.
- Hvor gammel er kona di? - 19.
- Og du? - 21.
Jeg skjønner.
Men hun var så nydelig, miss Cuddy.
Det kan hun bli igjen.
Briggs, kan du avbryte hvilen og ta i?
Nå?
Må Gud trøste deg, Garn.
Ta med denne.
Bryllupsgaven fra bestemoren. Den bør hun få med.
Jeg skal sørge for at hun får den med hjem.
Vi er tilbake om noen uker. Jeg ber pastoren si fra når hun er trygg.
Ha det!
Du elsker meg ikke. Du vil ikke engang se på meg.
Du gir blanke blaffen!
Stikk hjem og lek med den elendige dukken.
Bare la meg i stikken.
Du elsker meg ikke!
Ha det!
For min del kan du dra til Helvete!
Ha det!
Du elsker meg ikke!
God morgen, mr. Svendsen.
Kom inn.
- Hun er klar. - Hvorfor er hun bundet?
"Gud skal bryte deg ned," sier hun til meg.
Hun tror hun er Gud.
Kusinen hennes henter henne i Iowa og kjører henne til anstalten.
Stopp det der!
Hold opp med det der!
Hvordan får vi henne på vognen?
Lås opp døren.
Stopp det! Stopp det!
Åpne døra!
Hjelp til. Skyv henne inn.
Ikke slipp henne løs. Da prøver hun å drepe dere.
Og henne også. Fort deg ut.
Hva gjør du med den jævelen?
- Han blir med oss. - Han prøvde å ta Giffens gård.
- Jeg trenger hjelp. - Han skulle bli hengt.
- Mr. Svendsen... - Kom ned fra den vogna.
Kom deg ned fra den vogna, ellers skyter jeg deg der du sitter!
Jeg klarer det ikke alene. Jeg trenger ham. La oss være.
Kjør.
Dere våget ikke å henge meg, og ville la hesten min gjøre det for dere.
La oss dra.
Ha den jævelen på kornet.
Jeg skal passe på kona di, mr. Svendsen.
Hun er trygg hos meg.
Jeg gir deg min sæd, men du tar ikke imot den.
Du skal ta imot min sæd, kvinne.
Du skal føde vårt barn.
Gå inn på rommet deres mens jeg snakker med mor.
Theoline, det er Mary Bee.
- Løs... - Jeg løser deg nå.
Løs, løs.
- Kjenner du meg igjen, Theoline? - Løs, løs, løs...
Kjære venn, det er Mary Bee.
Kjenner du meg ikke igjen?
Hør her, jenter.
Moren deres er veldig syk.
Men hun er like glad i dere som hun alltid har vært.
Så vær glad i henne, dere også, og hjelp henne så godt dere kan.
Det er noe jeg vil be dere gjøre for henne.
Dere skal kle av henne, varme litt vann -
- og gi henne et deilig bad. Med såpe.
- Fra topp til tå. - Der i sengen?
Der i sengen.
Vask og gre håret hennes også.
Finn rent tøy og undertøy til henne, og kle på henne igjen.
Og mens dere gjør det, skal dere smile og si fine ting til henne.
Kan dere synge en sang?
- Vi kan "Flow Gently, Sweet Afton". - Den passer fint.
Når dere er ferdige med alt det, skal dere hjelpe faren deres også.
Dere er fruene i huset nå.
Dere skal feie gulvet, ta oppvasken -
- bære ut sengetøyet og lufte det.
Vis ham hvor store dere er. Vil dere gjøre det for ham og meg?
Fint. Syng sangen nå.
Flott. Og husk, -
- dere skal være glad i deres kjære mor.
Nå må dere se og henge i. Kom her.
Er det deg, mrs. Svendsen?
Vær så snill å slutte å jamre.
Jeg ba deg slutte, mrs. Svendsen. Vær så snill!
Hold opp! Øyeblikkelig! Hold opp!
Tror du muldyrene klarer hele turen til Missouri?
Ikke uten godt med mais.
Hun som vifter med ørene vet vi snakker om henne. Hun er en grubler.
Den andre er en sliter. Vi burde gi dem navn.
Muldyr trenger ikke navn. De trenger mat, helst mais.
Jeg kaller henne Grace og henne Redemption.
Hoppen heter Dorothy, etter min søster.
Hun er gift med en lege i New York. Det er der vi kommer fra.
Dorothy har en gutt på seks, og en ny liten på vei.
Mor døde da vi var små.
Hva heter hesten din?
Brun.
Tynne tepper nytter ikke. Det er kaldt her om natten.
Merket du det?
- Vi må følge elveleiet mot sørøst. - Nei.
Det er flere folk der, de kan hjelpe oss.
Det er tre slags folk her ute. Vogntog som helst unngår de gale, -
- fraktekusker som vil voldta deg, og indianere som vil drepe deg.
Og voldta deg etterpå.
Nei, vi kjører rett øst mot elva. Vi fører en besynderlig last.
- De er mennesker, ikke last. - De er gale.
- De er dyrebare for Vårherre. - Meg og. Få panna. Verd 300 dollar.
Våkn opp! Da skal vi avsted!
Opp og tiss!
Stå opp.
Kom igjen. Pass på hodet. Kom igjen.
Der.
Tiss.
Herregud...
Sett deg på huk.
Tiss!
Gud skal bryte deg ned.
Jeg elsker trær.
Det er ikke mange trær å se her ute.
Jeg savner dem.
Gud skal...
I New York...
...er det masse trær.
Du har vel ikke tenkt å vanhellige...
Du er avskyelig!
Og morbid!
Jeg gidder ikke fryse mer når jeg skal sove.
Den døde indianeren trenger ikke bøffelskinnet.
Jeg var dragoner.
Kompani C, 1. Dragonregiment.
Fort Kearney.
Vi var i litt av et slagsmål i Kansas med de fordømte kiowaene en gang.
Fortell.
Vi var på vei til Fort Leavenworth.
Forsyningskolonne. Seksspanns vogner og en flokk på 300 hester.
Og kiowaene var som lopper, der de hang i hælene på oss.
Krigsmalte, blodtørstige... Store og fule som faen sjøl.
De ville ha hestene.
Jaha.
Vi slo leir for natten ved Arkansas-floden.
Og kuskene tjoret 36 muldyr -
- og 300 hester i sanden. I sand ...!
Stakene ville ikke holdt en præriehund i den sanden.
Og ganske riktig...
Kiowaene kom rasende og fikk hele flokken til å dundre av sted.
Hestene tråkket i stykker vognene, og viklet seg inn i seletøyet -
- og ble skamslått av staker på vidvanke, -
- mens kiowaene hoiet og skrek i vilden sky.
Jeg skal love deg vi ble fortørnet.
Vi blåste i hornet, alle mann til hest, -
- og så red vi etter dem ved daggry.
Vi fanget kiowaer til høyre og venstre og drepte dem alle som en.
Vi fikk samlet flokken og drev den tvers gjennom kiowa-leiren.
Det var jaggu godt håndverk. Kompani C, 1. Dragonregiment.
Så interessant.
- Hvem er de der? - Pawnee'er, sikkert.
- Hva var det? - Et signalhorn.
De må ha fått has på en signalmann fra kavaleriet.
- Hva vil de? - Alt vi har.
De vet bare ikke hva som er i vogna vår.
Den kan være full av forsyninger, eller soldater.
De aner det ikke.
Fire av dem har rifler.
Hvis de syns vi er bryet verd, er vi ferdige.
Jeg prøver å kjøpe oss fri.
Hvis det skjer meg noe, så ikke prøv deg med karabinen.
Skynd deg inn i vogna, -
- skyt kvinnene i hodet og så skyter du deg selv.
Du har fire patroner.
Kom igjen, av sted.
Av sted. Av sted med deg!
Hva vil de gjøre med Dorothy?
Spise henne, antageligvis.
Hva faen ...?
Hun er borte, mr. Briggs! Hun er borte!
- Vi må finne henne! - Det var bare en jævla hest.
Opp med deg, latsabb!
Hun har ikke tatt ett skritt selv siden vi dro.
Fandne annamme.
Jenta har rømt.
God morgen.
- Hvor er du fra? - Et frakttog som slo leir sørpå.
- Stort? - 30 seksspanns vogner.
- Skal fra Falls City til Salt Lake. - Er du kusk?
- Jakter på kjøtt. Har du sett noe? - Nei, ikke i dag.
Selv er jeg på utkikk etter den unge damen her.
- Hun har gått seg vill. - Ikke nå lenger.
Hør her. Jeg har en vogn borti her.
Jeg kjører tre gale kvinner til en kirke, -
- for å få dem hjem østpå. Jenta her er en av dem.
Hun er gift og heter Sours.
Hun hadde tre små barn, som difterien tok på kort tid.
Hun gikk fra forstanden.
Hun rømte fra oss i natt.
- Jeg er vennen hennes. - Det er jeg også.
Hun er ikke noe for deg i den tilstanden.
Hun kan vel sprike, vel?
Nå skal du høre her. Vi lar henne bestemme.
Hør her, søta. Vil du helst bli med ham eller meg?
- Se, hun er glad i meg alt. - Jeg tar med jenta hjem.
Neppe. Hun er min nå.
Den som har, er eier, sier loven. Og det er bare oss her ute.
- Nei, jeg må ta henne. - Pokker ta.
La oss slåss om henne. Vinneren tar byttet.
- Det er en avtale. - Fint.
Når jeg sier "kast", kaster vi skyterne.
- Hva sier du? - Jeg er klar.
Kast!
Pokker heller!
- En gang til, og riktig nå. - Kast!
Ha det.
Måtte du bruke en evighet?
Hun er jo halvt ihjelfrosset.
- Her har du en ny hest, Cuddy. - Hvor fikk du den?
- En mann lot oss ha den. - Hvorfor det?
Fordi han var død. Mrs. Sour skjøt ham.
- Hvem gjør sånt? - Indianere. For å ta klærne.
Ulv.
"Cissy Hahn. 11 år, 2 måneder og 9 dager.
Gud elsket henne og hentet henne hjem til seg."
Kom igjen, Cuddy.
- Jeg vil gjøre i stand graven. - Det er sent.
- Det blåser jeg i. - Som du vil. Jeg drar.
Da tar jeg en hest, og kommer etter.
Ikke min hest.
Du kan ri den brokete.
Jeg vil ha en spade også.
Kjære, barmhjertige far.
Fredens fyrste, gode hyrde, -
- du som høster rettferdighet.
Ta dette tegnet og grav det dypt ned
Bær oss og bær oss gi oss elsket søvns fred
En dag send meg bud at jeg skal stå din brud
Elsk oss og elsk meg
Å elsk meg o Gud
Amen.
Hvorfor tente du ikke et bål for meg?
Skal vi ha mat snart?
Jeg tente faktisk et bål for deg, Cuddy.
Hva ble det av spaden?
Jeg mistet den jævla spaden!
Hva betyr en spade?
Du er gal!
Ikke faen. Jeg prøver å nå elva fortest mulig -
- og innkassere de 300 dollar. Verre er det ikke.
Sånn er det bare.
- Jeg får ikke sove. - Det fikk jeg.
Hvor langt er det igjen til vi er fremme?
En ukes tid eller så.
Kanskje en måned. Jeg vet faen ikke.
Da er det snart overstått. Vil du bli i Iowa eller bli med tilbake?
Jeg vet ikke.
Du er ikke særlig for å legge planer.
Ikke særlig mye.
Mr. Briggs, Du er et intelligent menneske.
Hvis du tenker etter, er jeg sikker på at du vil se fornuften i det.
Når vi har levert dem til mrs. Carter, -
- skal vi ikke gifte oss og dra tilbake sammen?
Jeg er 31. Skal jeg gifte meg, må det skje snart, -
- og du blir heller ikke yngre.
Du har sett huset og dyra mine.
Jeg har to gode gårder og penger på bok.
Jeg har god helse og fødedyktig.
Jeg har tenkt å kjøpe smågriser til våren, og feite dem opp.
Til sommeren har jeg 25 hektar hvete.
Og jeg skal så gresskar også.
Vi to ville blitt et godt par.
Ved felles hjelp kunne vi levd godt. Tror du ikke?
- Jeg er ikke bonde. - Du kunne prøve deg frem.
Jeg prøvde det engang med en enke oppe ved Wamego.
Frem og tilbake i de plogfurene fra morgen til kveld.
Ræva på en okse er ikke verdens vakreste utsikt, så jeg red min vei.
Du forlot henne.
Jeg fikk dårlig samvittighet, men jeg angret aldri.
Du vil altså ikke gifte deg med meg?
Nei, det vil jeg ikke.
Jeg vet jeg er kjedelig som en blikkspann, -
- men vil du tenke på det? Så kan vi snakke om det i Hebron.
Det blir tomt snakk.
Du forstår kanskje ikke hvor storartet en gjerning du gjør -
- ved å frakte disse arme kvinnene hjem.
Men jeg kan forsikre deg om at det gjør både Vårherre og jeg.
Det er kanhende ditt livs mest uegennyttige gjerning.
Det er kanhende 300 dollar.
Du vil ikke gifte deg med meg?
Nei.
Og jeg er kjedelig.
Hvis bare du ville si ett vennlig ord til meg.
At jeg er et godt menneske, at jeg har hjulpet deg...
Du er et jækla godt menneske, og du har hjulpet meg.
Jeg deserterte fra dragonene.
Fra Kompani C, 1. regiment, Fort Kearney.
Jeg stjal en hest, og vekk var jeg.
Jeg er ikke bundet til noe.
Jeg er bare meg selv.
Nei...
Jeg vil ligge med deg.
Nei.
Du skal. Jeg reddet livet ditt.
Nei.
Jeg ber deg. La meg bevare verdigheten.
Trekk opp knærne.
Ta tak rundt den.
Bare du husker på at jeg ikke har tvunget deg.
Hvis det gjør vondt, så er det ikke med vilje.
Det var du som ba om det, ikke omvendt.
Stikk den inn nå.
Ja.
Cuddy?
Herregud, Cuddy. Vi hadde avtalt å føre kvinnene tilbake til Iowa.
Jeg holdt ord, og så bryter du ditt.
Se her. Se hva dere har gjort. Dere har drept henne.
Dere har drept henne!
Får faen ikke med dere noen ting, jævla gærninger.
Dere vet ikke noe om verden.
Dere kan ikke engang pisse som folk.
Var det ikke for dere, ville ikke Mary Bee vært død.
Hun ville ikke vært her ute i det hele tatt.
Hvis dere ikke var blitt sprø, ville hun aldri dratt hjemmefra.
Hvis dere hadde tatt til vettet, ville hun vært i live -
- og hjemme i sitt eget hus. Og det samme ville dere vært.
Men å nei, dere måtte gå fra forstanden, -
- og det drev henne i døden. Hva har dere å si til det?
Nei, så pokker...
Jeg fortsetter alene.
Dere får klare dere selv.
Det kommer nok noen forbi og tar seg av dere.
Ikke en av dere fatter et ord av hva jeg sier.
Å, herregud...
Morn. Jeg har med tre kvinner som ikke har spist på tre dager.
De trenger mat, et rom og et varmt bad.
Det er fullt.
- Av hva? - Folk.
Jeg vil helst slippe bråk, men jeg er trøtt, -
- og så blir jeg lett grinete.
Dette er et hotell, og jeg har penger.
Jeg vil ha mat, et rom til meg selv og et til tre kvinner -
- samt fire varme bad, eller en god forklaring.
Vent her.
- God morgen! - Morn.
- Navnet er Aloysius Duffy. Og De? - Briggs.
Jeg forstår det dithen at De ønsker mat og losji.
Ja, til meg selv og tre kvinner.
En uvanlig frakt, må jeg si.
Beklageligvis kan jeg ikke hjelpe deg.
Er ikke dette et hotell, da?
Huset river i en dram.
Herlig.
Og vekk var den.
Mr. Briggs, du kunne ikke ha valgt et mer ugunstig tidspunkt.
Tilfellet vil at et selskap på 16 potensielle investorer -
- er på vei hit fra St. Louis med hjuldamper og diligence.
Du forstår sikkert at vi umulig kan innlosjere flere.
Disse velstående herrene kan avgjøre fremtiden for hele vår...
Vi har hatt en hard vinter, og vi kommer langveis fra.
Og de har ikke spist på tre dager.
Beklager.
Det står ille til med kvinnene. De er... forferdelig sultne.
Få se på dem.
Du kan ikke sende oss vekk.
Det går ikke.
Mr. Briggs, kvinnene er virkelig et sørgelig syn, -
- men vi kan ikke ha dem her, all menneskelig barmhjertighet til tross.
Vær så snill å gå, og få den vognen vekk herfra. God tur videre.
Der fikk pipen en annen lyd. Slipp skyterne fryktelig forsiktig, -
- og få maten på bordet i en allerhelvetes fart.
Og der var den gamle pipelyden.
Herlig. Fornuftig av deg. Kom igjen, av sted, min venn.
Og beklag at du avslo whiskyen min.
Nå skal jeg si dere en ting.
Dere er den verste banden uhederlige, tyvaktige udyr jeg har møtt.
At dere avviser de arme kvinnene skal hjemsøke dere resten av livet.
Dere får ikke sove, får whisky og vann i vrangstrupen.
Maten dere spiser, skal tette tarmene på dere -
- så dere dør av deres egen dritt.
Mødrene og søstrene og hustruer og døtrene deres -
- vil forbanne de slappkuka sjelene deres.
Nei, vårherre bevares.
Jeg skaffer oss noe å spise. Vær snille, og sov nå.
Jeg er straks tilbake.
Du må komme deg ut.
Og ikke se deg tilbake.
Satan i helvete!
Faen så vondt det gjør!
Hun så latterlig ut i den lerretskysen.
Unnskyld, jeg søker en Altha Carter. Ved du hvor huset hennes ligger?
- Det er vel prestens kone? - Det stemmer.
Kjør ned til metodistkirken. Huset over gaten er prestegården.
Javel. Takk skal du ha.
Maisy, ikke se på ham.
Ja?
God dag. Er du mrs. Altha Carter, hustru til presten?
Det er jeg.
Mitt navn er Briggs. Jeg kommer ute fra territoriet, -
- og jeg har med tre kvinner.
Kvinner?
Du godeste, ja!
Du har vært underveis lenge. Så lettet jeg er over å se deg.
Fader Carter er dessverre ute og begraver en av menigheten.
Jeg trodde en kvinne ved navn Cuddy -
- skulle kjøre dem. Det skrev pastor Dowd.
Hun levde til for en uke siden. Feberen tok henne, dessverre.
Jeg begravde henne, og kjørte videre.
Mary Bee Cuddy het hun.
Det er vel et forferdelig tap.
Hun må ha vært et tappert menneske.
Det var hun.
Har de reist den lange veien i den kassen?
Å, herregud.
Nå får jeg møte dem.
Jeg vet ikke om jeg er klar.
Flytt deg.
- Det må ha vært en grusom vinter. - Det var det.
Sett dem på sofaen, mr. Briggs.
- Kan de snakke? - Nei.
- Forstår de noe? - Jeg vet ikke.
Jeg la merke til at de så seg rundt. Hva betyr det?
Ikke godt å si.
Kanskje hver av dem husker en dagligstue -
- fra fortiden. De arme stakkarene.
Har det vært noen bedring i tilstanden?
De slåss ikke mer, eller prøver å stikke av.
Fortell hva de heter.
Det er Theoline Belknap. Hun drepte sitt eget barn.
Det må du ikke fortelle. Det vil jeg helst ikke vite.
Hun der er norsking, og heter Gro Svendsen.
- Javel. - Og det er Arabella Sours.
Hun er jo bare barnet. Hun har til og med en dukke.
Hun mistet de tre barna sine i difteri i løpet av tre dager.
Gode Gud ...! Vær så snill å ikke fortelle mer.
Hver av dem har med et brev, om slektninger og sånn.
Jeg får komme meg videre.
De kan finne på å følge etter meg.
Jeg tror denne stuen kan holde på dem.
Det hadde jeg nesten glemt.
- Den er til deg, mrs. Sours. - Den er nydelig.
Kanskje du vil ha den -
- en vakker dag.
Farvel, mine damer.
Gud velsigne dere.
Det skal nok gå bra med dem. Jeg ville bare si farvel.
Du kan gi vognen og muldyrene -
- og den brokete hesten til menighetskvinnene.
De kan selge alt og bruke pengene på toget, eller hva vet jeg.
Mr. Briggs, da. Det gjør jeg med glede.
Det er svært gavmildt av deg.
Be presten gi muldyrene et solid mål mais.
- Drar du tilbake til territoriet? - Jeg vet ikke.
I så fall må du gi pastor Dowd min takk og beste hilsner.
Så gjerne.
Da sier vi farvel, mr. Briggs. Ta meg i hånden.
Fader vår, velsign denne mannen hvor han enn ferdes.
Våk over ham. La ditt ansikt lyse over ham, -
- og hent ham hjem til deg en dag.
I Jesu navn, amen.
Jeg håper vi møtes igjen, mr. Briggs. Farvel.
Nå kan du dra.
Å ja. Det kler deg ypperlig.
- Hvor gammel er du? - 16.
Du har ikke sko på føttene.
Det er vel min sak, det.
Jeg tar de skoene der.
Vi spiller med høy innsats. Kan du legge inn 50 dollar?
Der har du 300 dollar.
- Får jeg se på dem? - Vær så god.
Se her, mr. Carmichael.
"Bank of Loup". Det er oppe ved Wamego.
- Når var du der sist? - For fem-seks uker siden.
Bank of Loup er konkurs, som så mange bondebanker i territoriet.
Jeg har mistet en nett sum på slike risikable sedler selv.
- Har du noen nasjonale? - Nei.
De har jeg brukt opp.
Beklager, men jeg kan ikke godta sedlene dine.
Det er det nok ingen som gjør.
Du får ikke sitte ved bordet hvis du ikke skal spille.
- Jeg må be deg om å gå. - Hva?
Vennligst gå fra bordet.
Du er ikke sosialt akseptabel her, forstår du.
Har du noen gang møtt en viss Mary Bee Cuddy?
Nei.
De er til deg.
- Du må betale regningen for det. - Frokosten var temmelig god.
Takk.
La meg gi deg et råd.
Ikke gift deg med en ung slubbert som vil vestpå -
- og reise krav på en gård han ikke har bygd ennå.
Bli her.
- Hvorfor det? - Fordi jeg sier det.
- Hvem er Mary Bee Cuddy? - Mary Bee Cuddy...
Hun var den flotteste kvinnen på denne jord.
Du kommer aldri til å treffe henne.
Og så?
Du er det lys levende beviset på -
- at hun aldri vil forgå.
Derfor, vennen.
- Du er en merkelig mann. - Ja, det er jeg nok.
Skal vi gifte oss?
Kanskje.
Hal!
GUD ELSKET HENNE OG HENTET HENNE HJEM TIL SEG
Skyv fra!
Kjenner dere "Weevily Wheat"? Kom dere opp hit.
Stopp det spetakkelet! Folk prøver å sove her!
Fordømte jævler!
Vi skal vestover, for helvete!
Om det så koster faen en finger!