POT DOMOV
PRISELJENSKO OBMOČJE, NEBRASKA
Dajmo, punci.
Po romanu
Scenarij
Režija
Pozdravljen, bob. –Dober dan, gdč. Cuddy.
Pridi v hišo, večerjo imam pripravljeno.
Pita je breskova.
Iz pločevinke.
Štiri so bile. Ne vem, kdo je kupil ostale tri.
Dobra pita.
Če si pri volji, lahko imava recital po obedu.
Kaj je to?
Malce glasbe. –Rad imam glasbo.
Lepo ste peli, gdč. Cuddy.
Kos sira imam. –Sira?
Tako je. Zdaj imam nekaj ovc.
Vem. –Iz mleka sem naredil sir.
Mogoče ga želite poskusiti.
V žepu ga imam.
Sir bi bil lep zaključek obeda s piščancem in breskovo pito.
Tukaj je.
Odličen sir, Bob.
Zakaj se ne bi poročila?
Kako? –Zakaj jih ne združiva?
Posestva, živali, lastnine, življenj.
Vse skupaj.
Da z mojim kapitalom izboljšava najine cilje.
Če bi zakon prinesel otroke, pa še toliko bolje.
Iz vsakega zornega kota
bi se splačalo.
Zakaj se ne bi poročila?
Ženo nameravam poiskati na Vzhodu.
Prosim vas, g. Giffen.
Ne sprejmem zavrnitve.
Gdč. Cuddy, hvala za ponudbo, večerjo in koncert.
Vendar se ne morem poročiti z vami. Ne želim se.
Nočem. Nisem popoln,
ampak vi ste preveč napadalni.
In daleč pregrdi.
Za to ni zdravila.
Ta tu še malo diha, mama.
Umrla je. Mama je mrtva.
Odnesel jo bom ven. –Ne! Pokopali jo bomo.
Umiti jo moram. –Zasmrdela bo. Ven jo bom nesel.
Ne! Ne!
Vedno si hotel, da bi umrla.
Sovražil si jo. Priznaj.
Sovražil si jo. Kot sovražiš mene!
Ne nesi je ven! Ne odnesi je!
Ne nesi je ven!
Mrzlo je. Mrzlo!
Zmrznjeno!
O, ljubi bog.
Čemu dolgujem to zadovoljstvo, župnik? –Pomladi, gdč. Caddy.
Se Clydene in otroci razumejo? –Vedno huje je.
Privežite mulo in vstopite.
Z ženskami v tem kraju so težave.
Slišala sem.
Hudo je.
Uganite, kaj bom naročila. –Ne bi vedel.
Melodeon. –Dajte, no! –Seveda.
Ne zaupam naročilu klavirja.
Ko pridem v Loup, bom naročila melodeon podjetja Mason & Hamlin.
Edini v okolici ga boste imeli.
Doma sem ure in ure igrala klavir.
Ne bom več dolgo zmogla brez prave glasbe.
Lahko vam pomagam umiti posodo. –Ne potrebujem pomoči.
Torej …
Kako se razumete z mladim Giffenom?
Moji muli si sposodi, ko ju ne potrebujem. Pomaga mi s posevkom.
Skupaj sva posadila krompir in skrbiva za ograje.
Kako se razumeta?
Ko so moji biki opravili svoje, sem mu jih dala za telice.
Očitno se čisto dobro razumeta.
Vsake toliko ga nahranim. –Tako kot mene.
Dobra državljanka ste, Mary Bee.
Posteljo na podstrešju sem preoblekla. Ostanek vrzite svinjam.
Sina mi boš dala.
Prekleto, ne.
Pri bogu, to je svobodna dežela. Nihče me ne more prisiliti.
Ne izgovarjaj božjega imena vnemar, Vester.
Posebej ne v njegovi hiši. –Ne grem.
Ne morem. –Zakaj ne?
V imenu Odrešenika te sprašujem, zakaj ne?
Ne morem pustiti posevkov.
Skrbeti moram za dekleta in ne morem kupiti voza.
Ne pristanem na to. –Kaj bomo potem s Theoline?
Vrzite jo v straniščno greznico!
Sramota si za človeški rod, Vester Belknap!
Prišel sem zaradi žrebanja. –Enako. –Opravimo že.
Pa Vester? –Jaz bom žrebala zanj.
Kako to mislite? –Žrebala bom zanj.
Kaj pravi? –Pravim, da bom žrebala za Vesterja Belknapa.
Lahko začnemo.
To je boleče za vas in vaše družine. Moje sožalje.
Vaše žene so poštene in bogaboječe.
Toda življenje jim je naložilo pretežko breme. Žrebajmo.
Kdor bo izžrebal črni fižol, bo ženske odpeljal nazaj.
Bomo dali dami prednost? –Zadnja bom žrebala. –Jaz bom prvi.
Ne odpirajte pesti, dokler vsi ne žrebajo, Thor.
Gdč. Cuddy.
Roke v krog.
Ko prištejem do tri. Ena … –Če imam črn fižol, ne …
Tiho, fant. Dve, tri.
Torej naj bi šel Vester? –Toda rekel je, da ne gre.
Mora. Eden izmed nas je.
Krstil sem ga. –Ne zaupam mu. –Tudi jaz ne.
Res je, župnik. Vester je grobijan brez vesti.
Jaz bom šla. –Ne morete. –Ja, grem. –Ženska?
V ježi se lahko merim z moškimi. V vpregi in streljanju.
Znam kuhati in skrbeti za te ženske bolje od vseh vas.
Presneto, prav ima. Res ima prav.
Lepo od vas, gdč. Cuddy. –Dobili boste vse, kar rečete.
Kdaj se boste odpravili? –Čim prej.
Danes je 5. maj.
Lahko se vrne do praznovanja 4. julija.
Župnik Dowd, ne moremo dovoliti tega.
Neprimerno je, da ženska sama vozi voz skozi deželo.
Posebej s tremi Gospodovimi … –… najmanj sposobnimi hčerkami.
Pa pojdite z mano, ga. Linens. Lahko gremo skupaj.
Tudi vi, ga. Polhemus. Še bolje.
Ne, skrbeti morata za soproga in družino, kot se spodobi.
Sama pa nimam teh dolžnosti, ker živim neobičajno sama.
Dovolj, prosim. Sedite.
Žal se ne motite o g. Belknapu. Ni vreden zaupanja.
Vsaj ne za tako pomembno nalogo. Potrebujemo spremljevalca.
Po najboljših močeh vas bomo opremili za na pot.
Gospodje, dovolite mi za trenutek.
Ste prišli pogledat svoj voz? –Tako je.
Ljubi bog, kaj pa je to?
Zaprt voz. Lani sem ga dobil.
Od takrat stoji na snegu.
Ko sta Svendsen in Sours vprašala za voz, sem jima dal odlično ceno.
Podaril sem ga. Malce sem povečal okna.
Dobro je podmazan. Dal sem nove prečke in obroče na kolesa.
Takšen voz potrebujete za te ženske.
Na vrata sem dal zapah.
Zakaj? –Za jih lahko zaprete.
Zakaj pa bi jih?
Pomislite za hip.
Kaj je to?
Morda boste želeli kaj privezati. Deset takih sem naredil.
Ojoj! Ne vem, ali sem pripravljena.
Vas je strah?
Malce. –Poslušajte, Mary Bee.
Dober voz imate, mule.
In lahko se merite z vsakim moškim tod okoli.
In še hudičevo dobro delo boste naredili.
Zato dajte, lotite se posla
in ga opravite.
Vedo vsi za to? –Ja.
In kaj pravijo?
Nič.
Ljudje radi govorijo o smrti in davkih.
Ko pa je govora o norosti,
držijo jezik za zobmi.
Gdč. Cuddy!
Mary Bee!
Mary Bee.
Iskal sem vas v mestu, a ste že odrinili. –Kaj želite?
Dal vam bom pisma za sorodnike žensk v Hebronu v lowi na vzhodu.
Pot bo dolga, naporna in nevarna. –To tudi pričakujem.
Naj te bog blagoslovi ženska. In pazi nate. Verjamem vate.
Vem.
Če bi mogel, bi šel namesto tebe.
Pomoliva.
Nebeški oče, pazi na svojo hčer. Blagoslovi njen podvig.
Daj ji svojo moč in milostno jo vodi, da pripelje domov te uboge duše.
Rotim te v imenu Jezusa Kristusa, tvojega edinega sina,
ki je dal življenje za grehe človeštva.
Amen.
Spravi se od tod, pizdun! Tat tujega posestva!
Pridi sem in bodi beden gnoj, dokler si živ, kar ne bo dolgo!
In pizda si, prasec. –To je koča Boba Giffena!
Bob Giffen je odšel in zapustil to kočo.
Zahteval sem novo posest pri odvetniku!
Zlezi z moje strehe ali pa boš kriv za posledice. Odvetnike imam!
Obesiti moramo tega pizduna.
Si angel?
Niste mrtvi. –Pomagaj mi.
Bi mi pomagala?
Za božjo voljo?
Recimo, da vam.
Kaj boste vi naredili zame? –Kar koli! Bog mi je priča.
Boste naredili, kar bom hotela, če vas rešim?
Seveda! Pri bogu prisežem!
Prisežete? –Prisežem.
Prisezite pri tem vsemogočnem Bogu, katerega so vas polna usta.
"Maščevanje je moje," je rekel gospod.
In prinašanje snopov.
In "ne delaj drugemu". Če me rešiš s tega prekletega drevesa,
bom storil vse, kar mi rečeš. Pri Božjem imenu prisežem.
Prosim.
Prav, rešila vas bom.
Resno nalogo imam za vas.
Če pa bi mi skušali kaj narediti ali pobegniti,
vas bom ubila.
Snemite zanko.
Vzeti moram svoje potrebščine.
To je koča Boba Giffena. –Ne poznam ga.
Kje ima ovce? –Pojedel sem jih.
Maščevalci so te pregnali in obesili, ker si vzel Bobovo posest.
Prekleto, zapuščena je. –Ničesar ni zapustil.
Na Vzhod si je šel poiskat ženo.
Zapuščena je.
Res je.
Zapuščena je!
Prekleto.
Izprezi in poskrbi za mule in za mojo kobilo Dorothy.
Poskrbi, da bo živina nahranjena in napojena.
Tudi tvoj konj potrebuje hrano.
Če ne boš ti, bom jaz. Večerja bo potem uro pozneje.
Tja pojdi, sin. Tja pojdi.
Hitreje!
Daj, pojdi tja.
Umij se, preden vstopiš.
Kakšno nujno delo imaš v mislih?
Hvaležna bom, če ne boš takole sedel na mojem dobrem stolu.
Cuddy sem. Mary Bee Cuddy. –Kje je gospod Cuddy?
Nisem poročena. –Za kakšno delo gre?
Tri ženske so izgubile razum. Možje ne morejo dobro skrbeti zanje.
Odpeljala jih bova nazaj prek reke v Iowo.
Prek reke Missouri? –Jutri odrinemo.
Ta pot traja pet tednov, prekleto!
Ne bom molče prenašala takih gnusnosti v svoji hiši.
Zdaj vidim, zakaj si samska.
Sposobnega lovca, vodnika in kočijaža potrebujem.
In pomoč z živalmi na poti.
Zato sem te rešila. To je tvoje delo.
In prisegel si, da ga boš opravil.
Tri zmešanke pet tednov. Več, kot sem računal.
Če si mi lagal
in se boš izognil odgovornosti, potem si brez značaja.
Prej ogaben prasec kot časten mož.
Hvala za vele besede, sestra. Tudi ti nisi prva nagrada.
Grda si kot staro vedro in napadalna.
Vendar bom šel s tabo, ker sem ti obljubil.
Pomagal ti bom s tvojimi zmešankami, dokler mi bo po godu.
Ko, kje in če mi bo ustrezalo, pa bom dvignil sidro in odšel.
Smem zdaj vprašati, kje je moja prekleta postelja?
V staji.
Kamor sodiš.
Mama, kaj počneš?
Pometam. Vidiš, da pometam.
Zakaj?
Zakaj pometaš?
Da bo hiša čista.
Vedno smo imeli čisto hišo.
Zmešalo se ti je, mama.
Tla so iz zemlje.
Kako boš pometla zemljo z zemlje?
Hiša bo čista.
Čistunstvo je Bogu pogodu.
Poglej, kje je pot
vijugasta.
Tam hišica stoji.
Vsaka stena je kriva.
Tam hišica stoji.
Veter je prevrnil vso koruzo.
Vem.
V peči lahko kurimo samo koruzne storže.
Nimamo koruze za hrano.
Samo storže.
Gole storže. –Vem.
Pšenica in oves sta uvela. –Vem, Line.
Kaj veš?
Si zmešan?
Ustavi se.
Raje me zapri v voz. –Zakaj?
Eni vrvi sem se izmaknil, drugi se ne bom. Obesiti me bodo hoteli.
Lahko bi te prepoznali.
Imaš kaj denarja? –Nekaj.
Zakaj? –Rabil bi naboje za navy colt.36 in vrč viskija.
Naboje morda dobiš, viskija pa ne.
Zakaj ne? –Ne smeš se mi napiti ob ubogih nezaščitenih ženskah.
Ne! –Potem ne bom šel s tabo na Vzhod.
Zbogom, Cuddy!
Kako ti je ime?
To je moja stvar. –V banko grem in potrebujem tvoje ime.
Potem pa v redu. Recimo George.
Kateri George?
Briggs. –George Briggs.
Tako je. George Briggs.
Preberi.
Jaz ti bom prebrala.
George Briggs prek ge. Altha Carter, Žensko društvo Metodistične cerkve,
Hebron, Lowa. –In?
V ovojnico sem dala 300 dolarjev. Zate so.
Zakaj mi jih ne daš zdaj? –Na pošto grem poslat pismo.
Lahko ga neseva zraven. –V Hebronu ti ga bo dala ga. Carter.
Fant ni star. Na očeh ga bova morala imeti.
Ne vem, kaj bo storil, ko bova odpeljala Arabello.
Gospa.
Tu je. Moja žena Belle.
Me veseli, ga. Sours.
Noče govoriti. Sedi in zre skozi okno.
Kot bi telo ohromelo.
Moram jo nositi na stranišče, zvečer slačiti, zjutraj obleči.
Kako dolgo je že takšna?
Od takrat.
Ne prepoznam je več.
Koliko je stara vaša žena? –19.
In vi? –21.
Tako, torej.
Ko bi vedeli, kako lepa je bila.
Morda bo spet.
G. Briggs, bi nehali počivati in nama pomagali?
Takoj?
Naj ti da Bog tolažbo, Garn.
Tu je še to.
Poročno darilo njene babice. Naj gre raje z njo.
Pazila ga bom. Poskrbela bom, da ga bo vzela.
Čez nekaj tednov se vrnem. Prek župnika bom sporočila, kako je.
Gremo, hitro!
Zbogom!
Ne ljubiš me. Niti pogledati me nočeš!
Figo ti je mar zame!
Potem pa se pojdi igrat s prekleto lutko in me pusti samega!
Ne ljubiš me!
Zbogom! –Briga me! Hudič naj te pocitra!
Zbogom!
Ne ljubiš me!
Dobro jutro, g. Svendsen.
Vstopite.
Pripravljena je. –Zakaj je zvezana?
"Bog te bo pokončal," mi govori.
Za Boga se ima.
Sestrična jo bo prevzela v lowi in odpeljala v umobolnico.
Molči!
Nehaj!
Kako jo bomo vkrcali?
Odklenite vrata na vozu.
Dovolj je! Dovolj!
Odprite vrata na vozu!
Pomagajte mi. Povlecite jo.
Ne odvežite je! Ubiti vas bo hotela.
Tudi njo bo skušala ubiti. Ven, ven!
Kaj počnete s tem pizdunom? –O, ne.
Z nami gre. –Bobu Giffenu je hotel vzeti kočo.
Gotovo razumete, da potrebujem pomoč. –Videti bi moral.
Gospod Svendsen. –Zlezi z voza.
Takoj zlezi dol, drugače te bom počil, kjer si!
Ne zmorem sama, potrebujem ga. Zato naju pustite pri miru.
Pojdimo.
Niste imeli jajc, da bi me obesili. To ste hoteli naprtiti mojemu konju.
Pojdimo! –Gremo, fanta!
Imej pizduna na muhi.
Pazila bom na vašo ženo. Obljubim vam.
Z mano bo varna.
Dajem ti svoje seme.
Ti pa ga ne sprejmeš.
Vzela boš moje seme, žena.
Rodila mi boš otroke.
Pojdita v svojo sobo, da se pogovorim z vajino mamo.
Theoline, Mary Bee sem.
Odveži. –Tvoje roke? Bom.
Odveži. Odveži.
Theoline, me prepoznaš?
Odveži, odveži, odveži. –Line, ljubica.
Mary Bee sem, tvoja prijateljica.
Me ne prepoznaš?
Poslušajta me.
Vajina mama je zelo bolna.
Vendar vaju ima rada, kot vaju je imela vedno.
Tudi vidve jo morata imeti radi in ji čim bolj pomagati.
Rada bi, da nekaj naredita zanjo.
Želim, da jo slečeta, pogrejeta vodo
in jo lepo umijeta.
Z milom. Od glave do pete.
Ko leži na postelji? –Na postelji.
Tudi lase ji umijta in obrišita, nato jo počešita.
Potem poiščita čisto obleko in spodnje perilo.
In jo oblecita.
In ko bosta to počeli, se ji smehljajta in ji govorita nežne reči.
Poznata kakšno pesmico? –Flow Gently, Sweet Afton.
Ta bo čudovita.
Ko bosta končali, opravita še kaj za očeta.
Zdaj sta gospodinji v tej hiši.
Želim, da jo pometeta, pomijeta umazano posodo,
prezračita posteljnino.
Pokažite mu, kako sta veliki?
Velja? Zanj, zame?
Dobro. Zdaj začnita peti.
Dobro. In ne pozabita.
Ljubita svojo milo mamo.
Zdaj pa bodita pridni kot čebelici. Dajta mi to čelo.
Ga. Svendsen, ste to vi?
Prosim, dovolj je klicanja na pomoč.
Ga. Svendsen, prosim, dovolj je! Lepo vas prosim!
Dovolj je! Takoj nehajte!
Misliš, da bosta muli zdržali do rekel Missouri?
Dvomim. Brez koruze ne bosta.
Ta, ki striže z ušesi, ve, da govoriva o njej. Pametna je.
Druga je delavka.
Kako jima bova dala ime?
Mule ne rabijo imen, ampak hrano. In ni boljšega od koruze.
To bom krstila za Milost, tisto pa z Odpuščanje.
Kobili sem dala ime Dorothy po sestri.
Poročena je z zdravnikom v New Yorku. Od tam smo.
Dorothy ima 6–letnega sinka in zdaj je noseča.
Mama nama je umrla, ko sva bili majhni.
Kako je ime tvojemu konju?
Rjavi.
Samo dve tanki odeji si mi dala. Ponoči je hladno.
Opazil si.
Na jugovzhod moramo ob rečnih koritih. –Ne.
Več ljudi bi srečali, če bi potrebovali pomoč.
Tu srečaš samo tri vrste ljudi.
Karavane vozov, ki nočejo zmešank. Trgovce, ki bi te posilili.
In Indijance, ki bi te ubili.
In potem posilili. Potem ko ubijejo mene. Naravnost na vzhod gremo.
Čuden tovor prevažava. –Niso tovor, ampak človeška bitja.
Zmešane so. –Za gospoda so dragocene.
Tudi meni so. Daj mi ponev.
Zame so vredne 300 dolarjev.
Pokonci! Naprej moramo!
Vstanite in pojdite lulat!
Pridi, punca.
Pridi.
Pazi, da se ne udariš. Pridi.
Dobro.
Takole.
Lulaj.
Presneto.
Počepni.
Počepni!
Lulaj!
Bog te bo pokončal.
Obožujem drevje.
Ne vidim ga pogosto.
Pogrešam ga.
Bog te bo …
New York je
poln dreves.
Saj ne boš oskrunil in onečastil grobov!
Grozen si!
In morbiden!
Ne bom več zmrzoval ponoči.
Rabim to bizonjo kožo, ta mrlič pa ne.
Dragonec sem bil.
Četa C, Prva dragonska ZDA.
Fort Kearney.
Enkrat smo se v Kansasu dobro stolkli s prekletimi Kajovami.
Povej mi.
Šli smo proti Fort Leavenworthu. Peljali smo živež.
V vpregah s šestimi mulami in čredo šesto konj.
Kajove so nam sledili kot bolhe!
Z bojnimi barvami. Načičkani in dvakrat pristnejši.
Hoteli so konje.
Razumem.
Nekega večera smo se utaborili ob reki Arkansas.
Vozniki vpreg so ogradili 36 mul,
in 300 konjev v pesku. V pesku!
Lesena ograja v pesku ne bi zdržala niti prerijskega psa.
Ampak tisto noč
si prišli Kajove in pregnali čredo v stampedo.
Potacali so vozove, živina se je zapletla v vrvi,
deske pa so jo pohabile.
Kajove pa so tekle okrog in vzklikale.
Joj, kako smo se razhudili.
Zatrobili smo, skočili v sedla in se jih lotili ob zori.
Lovili smo jih tu, lovili smo jih tam.
Trumoma smo jih lovili in pobili vse do zadnjega.
Zbrali smo živino, jo spodili v tabor Kajov in ga podrli.
Precej zahtevna naloga.
Četa C, Prva dragonska ZDA.
Zanimivo.
Kdo so ti? –Verjetno Pavniji.
Kaj je to? –Trobenta.
Enkrat so morali ubiti trobentače konjenice ZDA.
Kaj hočejo? –Kar imamo.
Ampak ne vedo, kaj je to. Niso še videli takega voza.
Notri so lahko stvari, vojaki, kar koli, kar jih zanima.
Ampak ne vedo.
Štiri puške sem preštel.
Če se jim zdimo vredni truda, smo mrtvi.
Skušal jih bom podkupiti.
Če se mi kaj zgodi in pridejo do sem,
se ne hecaj s to karabinko.
Zlezi v voz, ustreli ženske v glavo in ubij še sebe.
Štiri dobre krogle imaš.
Poberi se!
Kaj bodo naredili z Dorothy?
Verjetno jo bodo pojedli.
Ne!
Kaj, hudiča?
Ni je, g. Briggs! G. Briggs, ni je!
Ni je! Nazaj jo morava dobiti! –Presneti konj je.
Pokonci, lenoba.
Odkar smo jo dali na voz, ni sama naredila koraka.
Hudiča!
Deklina je pobegnila.
Dobro jutro!
Od kod si, prijatelj?
Iz tovorne karavane, ki tabori malo južneje.
Je velika? –30 vozov, šesterovpreg.
Pred dvema tednoma smo odrinili iz Falls Cityja proti Salt Laku.
Voznik? –Seveda! Meso lovim. Si videl kaj?
Danes ne. Iščem pa to mlado damo.
Izgubila se je. –Nič več.
Prijatelj, tam imam zaprt voz.
Tri zmešanke peljem v cerkev v Iowi.
Da se lahko vrnejo domov na Vzhod. To mlado dekle je eno od njih.
Poročena je. Sours se piše.
Tri majhne otroke je imela.
Davica ji je vzela vse tri, enega za drugim, in se ji je zmešalo.
Sinoči nam je pobegnila.
Njen prijatelj sem. –Jaz tudi. –Ne bi je hotel takšne.
Noge lahko razširi, ne?
Veš, kaj? Naj se sama odloči.
Ljubica, poslušaj. S kom bi raje šla? Z njim ali z mano?
Vidiš? Navezala se je name.
Prijatelj, domov jo peljem. –Ne bo šlo. Zdaj je moja.
Posedovanje je temelj lastništva. In vse stranke so tu, ne?
Oprosti, ampak moram jo dobiti.
Ljubi bog!
Boriva se zanjo. Najboljši dobi nagrado.
Velja.
Dobro. Ko rečem napni, napneva revolverje. Kaj praviš?
Kar reci.
Napni!
Ljubi bog!
Ponovi, in tokrat daj, kot je prav.
Napni!
Zbogom.
Je moralo trajati celo večnost? Zmrznila bi lahko.
Enega konja si izgubila. Tu imaš drugega.
Kje si ga dobil? –Moški nama ga je odstopil.
Zakaj pa? –Ker je umrl. Ga. Sours ga je ustrelila.
Kdo bi storil kaj takega?
Indijanci. Zaradi obleke.
Volkovi.
Cissy Hahn.
11 let, 2 meseca, 9 dni.
Bog jo je ljubil, zato jo je vzel k sebi domov.
Pojdiva, Cuddy.
Uredila bom ta grob. –Pozno je. –Ni mi mar.
Kakor želiš. Jaz grem naprej.
Potem bom vzela konja in pridem za tabo. –Mojega ne boš.
Tega šarca boš morala jezditi.
Še lopato hočem.
O, milostni Oče,
ljubi Jezus,
dobri Pastir, žanjec pravičnosti,
vzemi ta znamenja in jih globoko zakoplji.
Nosi nas, nosi, v ljubezni naj počivamo.
Pokliči me, da nekoč v tvoje nedrje priti smem.
Ljubi nas in ljubi mene.
O, ljubi me, iskreno te prosim.
Amen.
Zakaj? Zakaj? Zakaj nisi prižgal ognja zame?
Lahko večerja?
Sem prižgal ogenj zate, Cuddy.
Kje je lopata?
Izgubila sem prekleto lopato!
Komu je mar za lopato?
Zmešan si!
Pa kaj še, Cuddy.
Čim prej hočem priti do reke in dobiti svojih 300 dolarjev.
Nič drugega.
Ničesar več ni.
Nisem mogla spati.
Jaz pa sem lahko. –Kako daleč je še do tja?
Okoli teden dni.
Mogoče mesec. Ne vem.
Skoraj smo pri koncu.
Ostaneva v Iowi ali se vrneva? –Ne vem.
Pri kovanju načrtov nisi ravno v pomoč.
Ne, nisem ravno.
Gospod Briggs.
Pameten človek si. Če razmisliš o tem,
boš dojel, da je modro.
Ko jih predamo gospe Carter,
bi se lahko poročila in se skupaj vrnila.
31 let imam. Če se želim poročiti, se moram kmalu.
In tudi ti nisi vsak dan mlajši.
Videl si mojo hišo in živino.
Dve posestvi imam in prihranke na banki.
Dobrega zdravja sem in plodna.
Spomladi bom kupila mlade prašiče in jih vzredila s koruzo.
Poleti pa bom imela 60 juter, posejanih z žitom.
Tudi buče bom nasadila.
Skupaj sva dobro moštvo.
S skupnimi močmi bova zagotovo napredovala. Se ne strinjaš?
Nisem kmet. –Lahko se poskusiš v tem.
Enkrat sem poskusil z vdovo, severno od Wamega.
Sem in tja po prekletih brazdah od jutra do mraka.
Še kaj lepšega je od volovske riti. Nekega dne sem odjezdil.
Zapustil si jo.
Ob slovesu mi je bilo hudo, vendar mi ni bilo nikoli žal.
Tako, torej.
Torej se ne boš poročil z mano.
Ne.
Ne bom.
Vem, da sem grda kot staro vedro.
Bi vseeno še razmislil na poti do Hebrona in se pomeniti o tem?
Pomeniti?
Gospod Briggs,
mogoče se ne zavedaš dobrega dela, ki ga počneš za te revice.
Če se ti ne zavedaš, se dobri Gospod zagotovo, tako kot se jaz.
To je morda najvelikodušnejše dejanje v tvojem življenju.
Morda pa je tristo dolarjev.
Se ne boš poročil z mano? –Ne.
In grda sem.
Ko bi mi vsaj rekel kakšno prijazno besedo.
Kakšno? –Da sem dobra ženska, da sem ti pomagala.
Pošteno. Hudičevo dobra ženska si, Cuddy, in pomagala si mi.
Dezertiral sem iz dragoncev!
Tako je. Iz čete C, Prva ZDA.
Fort Kearney. Ukradel sem konja in pobegnil.
Zato se ničemur ne zavežem.
Samo jaz sem!
Ne.
Rada bi legla s tabo.
Ne.
Moraš. Rešila sem vam življenje.
Ne.
Prosim te.
Reši moje dostojanstvo.
Dvigni kolena.
Vzemi me v roko.
Zapomni si, Cuddy, nisem te prisilil.
Bom. –Nisem kriv, če te bo bolelo. –Vem.
Ti si poiskala mene, ne jaz tebe. –Vem.
Zdaj me daj vase.
Ja.
Cuddy!
Ljubi bog, Cuddy.
Dogovorila sva se, da bova te ženske peljala v lowo.
Potem pa jaz držim besedo in ti prelomiš svojo.
Ste videle?
Vidite, kaj ste naredile? Ubile ste jo. Poglejte, ubile ste jo!
Tako ste zmešane, da ničesar ne opazite, zmešanke preklete.
Ničesar ne veste o tem svetu.
Nisi scati, kot je prav.
Brez vas Mary Bee ne bi bila mrtva.
Sploh ne bi bila tu!
Če se vam ne bi zmešalo, se ne bi odpravila na to pot.
Če bi ostale zanesljive in močne, bi bila zdaj živa.
In doma. Pri sebi doma! Kot ve. Ne pa …
Zmešalo se vam je, in se je še njej. To jo je ubilo! Kaj boste rekle?
Naj me hudič!
Sam bom šel naprej.
Same se znajdite.
Dovolj daleč na vzhodu smo, da bo kdo poskrbel za vas.
Nobena od vas ne razume niti besede, ki sem jo izrekel.
O, mojbog.
Dober dan!
Tri ženske prevažam, ki že tri dni niso jedle.
Obed, prenočišče in vročo kopel rabijo.
Polni smo.
Česa?
Ljudi.
Gospod, ne iščem težav. Vendar sem utrujen.
Ko sem utrujen, sem razdražljiv. To je hotel.
Denar imam. Takoj hočem obed. Potem hočem sobo zase.
In sobe za tri ženske in tri vroče kopeli ali pa razlog zavrnitve.
Počakajte trenutek.
Dober dan! –Pozdravljeni!
Sem Aloysius Duffy. In vi?
Briggs. –Menda potrebujete hrano in prenočišče, g. Briggs.
Tako je. Zase in za tri popotnice, Ženske.
Nenavaden tovor, priznam.
Kakor koli, g. Briggs, žal vam ne morem ustreči.
Zakaj ne? To je hotel, ne?
Spijte pijačo na račun hiše.
Krasno.
Pa je šla.
Torej, g. Briggs, niste mogli priti v bolj nerodnem trenutku.
Iz St. Louisa prihaja s parnikom in kočijo
skupina 16-ih možnih vlagateljev.
Gotovo razumete, da ne moremo sprejeti nikogar več.
To so bogati možje.
Usoda našega podviga je odvisna od …
Hudo zimo smo imeli. Pot do sem je bila dolga.
Ženske pa že tri dni niso jedle.
Žal mi je.
Ženske so v groznem stanju.
Sestradane.
Pokažite mi jih.
Ljubi bog.
Ne morete nas zavrniti. –Ne morem.
G. Briggs, priznam, da so ženske v bednem stanju.
Vendar ne morejo prenočiti tu. Naj vrag pocitra človeško usmiljenje.
Zdaj pa vas prosim, odpeljite voz proč.
In naj Bog pazi na vas.
Počasi odložite pištole na tla.
Potem pa nam takoj postrezite večerjo v naših sobah.
Pa se je obrnilo, g. Briggs.
Krasno, odlično.
Pojdite dalje, prijatelj.
In naj vam bo žal, ker ste zavrnili moj viski. –Prav.
Vedite, da ste najhujši lažnivi tatovi, kar sem jih srečal.
Če obrnete tem revam hrbet, boste večno odgovarjali za to.
Ne boste spali. Dušili ste boste z viskijem in vodo.
Hrana, ki jo boste jedli, vam bo zamašila črevo.
In umrli boste v lastnem dreku.
Vaše matere, vaše sestre in žene,
pa tudi vaše hčerke bodo preklinjale vaše strte, klinca vredne duše.
Gremo! Gremo!
Za božjo voljo.
Hrano grem iskat.
Bodite pridne in zaspite. Kmalu bom nazaj.
Takoj se poberi.
Ne oziraj se, ljubica.
Pizdun!
Prekleto! Boli!
Ljubi …
Pojdi, mula, pojdi!
V črnem klobučku izgleda trapasto.
Oprostite, gospa. Altho Carter iščem.
Veste, kje je njena hiša? –Pastorjeva žena naj bi bila.
Tako je.
Pojdite do metodistične cerkve. Hiša čez cesto je pastorjeva.
Prav, gospa. Hvala.
Pridi, Maisy. Ne glej ga.
Pojdimo!
Gospod.
Dober dan. Ste vi Altha Carter, žena metodističnega pastorja?
Sem.
Sem Briggs, prihajam iz Nebraske, iz Loupa.
Tri ženske sem vam pripeljal.
Ženske?
Za božjo voljo, ja!
Dolgo ste potovali, g. Briggs. kakšno olajšanje, da ste tu.
Pastorja Carterja žal ni. Na pogrebu župljana je.
Trenutek, mislila sem, da jih bo pripeljala ženska z imenom Cuddy.
Tako je napisal župnik Dowd.
Bila je z nami pred tednom dni. Žal vam moram povedati …
Vročica jo je odnesla.
Pokopal sem jo in šli smo dalje.
Mary Bee Cuddy.
Tako ji je bilo ime.
Strašna izguba.
Gotovo je bila izjemen, pogumen človek.
Res je bila.
Vso to pot so bile v tem zaboju?
Bom, usmili se!
Čas je, da jih spoznam.
Ne vem, ali sem pripravljena.
Gotovo ste imeli strašno zimo. –Res je.
Na počivalnik jih posadite, g. Briggs.
Govorijo? –Ne.
Ali kaj razumejo? –Gospa, ne vem.
Vidim, da si ogledujejo prostor. Kaj to pomeni?
Težko je vedeti.
Morda se vsaka spomni salona
iz svoje preteklosti.
Uboge revice.
Ste opazili kakšno izboljšanje njihovega stanja?
Ne lasajo se med sabo in ne skušajo več pobegniti.
Povejte, kako jim je ime.
To je Theoline Belknap. Ubila je svojega otroka. –O, ne!
Prosim, ne govorite mi tega. Raje ne vem.
To je Skandinavka Gro Svendsen.
Dobro. –Tisto pa je Arabella Sours.
Saj je še dekle. Celo lutko ima.
Tri majhne otroke je imela. Davica jih je vzela v treh dneh.
Ljubi bog!
Prosim, niti besede več.
V tej mošnji so pisma za vsako od treh.
O sorodnikih in podobno.
Odpravil se bom naprej.
Mogoče mi bodo skušale slediti.
Mislim, da bodo ostale v tej sobi.
Preden pozabim.
To je za vas, ga. Sours.
Lepo je.
Morda ga boste želeli.
Nekega lepega dne.
Zbogom, dame.
Naj vas bog blagoslovi.
Dobro bodo.
Rada bi se poslovila od vas. –Voz, mule
in tega šarca podarite metodističnim ženskam.
Lahko jih prodajo in porabijo denar za vozovnice za vlak.
Gospod Briggs, navdušena sem.
Izjemno velikodušna gesta.
Pastorju povejte, naj mule nahrani s koruzo.
Se boste vrnili v Nebrasko? –Ne vem.
Če se boste, prenesite pozdrave in zahvalo župniku Dowdu.
Bom.
Torej …
To je slovo, g. Briggs. Dajte mi roko.
Bog, naš Oče, blagoslovi tega dobrega moža, kjer koli bo.
Pazi nanj in s svojim licem ga ožari.
In nekega dne ga sprejmi v svoja nedrja.
Prosim te v Kristusovem imenu. Amen.
Upam, da se bova še kdaj srečala, g. Briggs. Zbogom.
Zdaj lahko greste.
Tako, gospod.
Izjemni ste videti.
Koliko si stara? –Šestnajst.
Bosonoga si.
To je moja stvar, ne?
Tiste čevlje tam bom vzel.
Za visoke vložke igramo. Mi pokažete 50 dolarjev?
Tu jih imaš 300.
Smem pogledati? –Izvoli.
Poglejte, g. Carmichael.
Banka iz Loupa. Zgoraj pri Wamegu.
Kdaj ste odšli od tam? –Pred petimi, šestimi tedni.
Banka iz Loupa je propadla.
Kot mnoge poljedelske banke v Nebraski.
Sam sem preveč izgubil s temi provincialnimi papirji.
Imate zelence? –Ne.
Vse sem porabil.
Žal mi je, ne morem vzeti teh bankovcev.
Nihče tu jih ne more.
Žal ne morete sedeti za mizo, če ne igrate.
Prositi vas moram, da odidete. –Kaj?
Vstanite od mize, prosim.
Veste, tu niste sprejemljivi za družbo.
Ste poznali žensko z imenom Mary Bee Cuddy?
Nisem, gospod.
Zate so.
Vseeno morate plačati račun. –Všeč so mi tvoja omaka in piškoti.
Hvala.
Dober nasvet imam zate.
Ko boš odrasla, se ne poroči s puhloglavim mulcem,
ki je na zahodu vzel zemljo za kmetijo, ki je ni še zgradil.
Nikakor! Tu ostani.
Zakaj? –Ker sem ti tako rekel.
Kdo je Mary Bee Cuddy? –Mary Bee Cuddy …
To je bila najboljša ženska, kar jih je kdaj hodilo po svetu.
Ne boš je spoznala.
Kaj potem? –Kaj?
Ti si razlog iz krvi in mesa,
zakaj ne bo nikoli pozabljena.
Tako, ljubica.
Čuden mož ste. –Ja, najbrž res.
Zakaj se ne bi poročila?
Mogoče.
Odhod!
MARY BEE CUDDY
BOG JO JE LJUBIL IN VZEL V SVOJA NEDRJA
Odrini!
Fantje, poznate Weevily Wheat? Pridite sem.
Dovolj tega hrupa! Nekateri hočemo spati!
Klinčevi pizduni!
Na zahod gremo, prekleto!
Pa če s samo hudičevo dlako.
Za HD priredil Blazer (BLiNK)
Tehnična obdelava BLiNK