Svensk text från divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet
Texttolkning av EarlOfOxford
UTMARKERNA I NEBRASKA
Kom igen, tjejer!
- Hej, Bob. - God eftermiddag, fröken Cuddy.
Kom med in, kvällsmaten är klar.
Pajen är gjord med persikor, från en burk.
Det fanns fyra. Undrar vem som hade råd med de andra tre.
- Den är god. - Vill ni kanske ha lite underhållning?
Vadå?
- Lite musik. - Jag gillar musik.
På den avlägsna prärien vilade de en stund...
I dess tysta skönhet levde och log...
Där stod en liten stuga och en ranka vin...
Kärleksfullt runt verandan slingrade den så fin...
I den fridfulla boningen fanns ett barn så rart...
Hennes klarblå ögon lyste milt och klart...
Vinden blåste i hennes lingula hår...
Så att det fladdrade i sommarbris...
Fager som en lilja, glad och lös...
Präriens ljus, hemma var vår tös...
Alla som kände henne, ville nära henne komma...
Rosalie, präriens blomma...
Det var verkligen vackert, fröken Cuddy.
- Jag har lite ost. - Ost?
- Ja, ni vet att jag har några får. - Jag vet.
Jag gjorde lite ost av mjölken. Vill ni ha lite?
Jag har lite i fickan.
Det blir en bra avslutning på vår kycklingmiddag med persikopaj.
Då så, här är den.
Det är en fin ost, Bob.
Så varför inte gifta oss?
- Göra vad? - Slå våra påsar ihop?
Marken, djuren och kvinnlig omsorg... Ni får hela kakan!
Med mitt kapital och min kunskap kan vi utveckla din gruva.
Och om det skulle resultera i barn, så mycket bättre.
Hur man än ser det... så skulle det fungera.
Så varför inte gifta oss?
Jag söker mig nog en fru österut.
Snälla, herr Giffen. Jag accepterar inte ett nej.
Jag uppskattar ert erbjudande, middagen och konserten och allt...
Men jag kan inte gifta mig med er. Jag vill inte, jag gör det inte...
Jag är inte perfekt, men ni är för påstridig...
...och för jävla grå och alldaglig.
Det finns ingen medicin mot det.
Den här andas fortfarande lite, mamma.
- Mamma är död! Hon är död! - Jag tar ut henne.
Nej, hon måste begravas på rätt sätt! Jag gör henne i ordning.
Hon ska ut, hon börjar lukta.
Hon måste få en riktig begravning!
Du önskade livet ur henne!
Du hatade henne! Du hatar mig!
Ta in henne igen!
Bär in henne igen!
Det är...kallt.
Frusen!
Herre Jesus.
- Vad förärar mig besöket, pastorn? - Det är vår, fröken Cuddy!
- Kommer Clydene och barnen överens? - Värre än någonsin och det bara ökar.
Se till mulan och kom med in.
Vi har haft lite problem med kvinnorna häromkring.
Jag har hört talas om det.
Det är illa.
Vet ni vad jag ska beställa?
Ett melodeon. Jag litar inte på att de kan frakta hit ett piano, så...
Så snart jag är i ordning beställer jag ett melodeon från Mason and Hamlin.
Det blir det enda i trakten.
Hemma spelade jag piano hela tiden.
Jag kan inte leva länge till utan riktig musik.
- Jag kan hjälpa till med disken. - Jag vill inte ha hjälp.
Så... Hur trivs ni med pojken Giffen?
Han lånar mina mulor ibland, och hjälper mig med majsen.
Vi odlar potatis tillsammans, och vi håller stängslet mellan oss intakt.
Hur trivs ni ihop?
När mina tjurar gjort sitt här, får han ta dem till sina kvigor.
- Ni verkar gå bra ihop. - Jag ger honom mat lite då och då.
Som du gör med mig. Du är en bra medborgare, Mary Bee.
Loftsängen är nybäddad. Ge grisarna resterna innan ni går till sängs.
Du ska ge mig en son.
Helvete heller! Det är för guds skull ett fritt land! Ingen kan tvinga mig!
Du ska inte missbruka din herres namn, Vester.
- Absolut inte i hans eget hus. - Jag kan inte.
I vår frälsares namn - varför inte?
Grödorna måste ses till, jag har flickorna, och inga pengar till en vagn.
- Jag går inte med på det här. - Vad gör vi då med Theoline?
- Lägger henne i ett hål i uthuset. - Du är ingen man, Vester Belknap!
Jag kom för lottdragningen. Ska vi få det gjort?
- Men Vester då? - Jag drar för Vester.
- Vad menar du? - Jag drar för honom.
- Vad sa hon? - Att jag drar för Vester Belknap.
Kan vi fortsätta?
Det är en svår tid för er. Era fruar är fina, gudfruktiga kvinnor.
Men livet gav dem mer än de orkade bära. Nu drar vi lott.
Den som får den svarta bönan kör hem kvinnorna till den plats de kom ifrån.
- Damen först? - Jag drar sist.
Håll händerna knutna tills alla dragit. - Thor.
Fröken Cuddy.
Håll händerna i en cirkel.
- På tre, ett... - Min är säkert svart...
Tre!
- Betyder det att Vester måste åka? - Han är tvungen, han är en av oss.
- Jag döpte honom. - Jag litar inte på Vester.
Det är sant, pastorn. Vester är ett kräk utan samvete.
- Jag gör det. - Det kan du inte.
Jag rider lika bra som nån annan, jag kan köra och skjuta.
Jag kan laga mat och ta hand om kvinnorna bättre än vad ni kan.
Hon har rätt. Nog tusan har hon rätt!
- Snällt av er, fröken Cuddy. - Säg bara vad ni behöver.
- När ger ni er av? - Snarast.
Det är den femte maj idag. Hon kan vara tillbaka till fjärde juli.
- Pastorn, vi kan inte tillåta det här. - Det är inget jobb för en ensam kvinna.
Än mindre med tre av Guds minst dugliga barn i vagnen.
Varför inte följa med då? Vi kan göra det tillsammans.
Nej, ni har makar och familj att sörja för.
- Men inte jag, jag lever väldigt ensam. - Nog nu! Sitt ner.
Ni har rätt om herr Belknap, han är inte att lita på i ett sånt här uppdrag.
Vi behöver någon pålitlig härifrån.
Vi ska göra allt vi kan för att förse er med vad ni behöver, fröken Cuddy.
Ursäktar ni mig för ett ögonblick?
- Kommer ni för att se er vagn? - Ja.
- Herregud, vad är detta? - En transportvagn jag bytte in i fjol.
Den har bara stått sen dess.
Svendsen och Sours fick ett sjujäkla bra pris, de fick den.
Jag har gjort fönstren lite större, och smörjt upp den.
Jag har bytt ekrar och fjädrar. Precis vad som behövs för kvinnorna.
- Jag satte en skjutregel på dörren. - Varför?
Så att damerna kan låsas in.
- Varför skulle jag göra det? - Tänk efter lite.
Vad är det där?
Ni kanske vill binda någonting.
Jag satte upp tio stycken.
- Vet inte om jag är redo. - Är ni rädd?
- Lite. - Mary Bee, du har en passande vagn...
...mulor, och du är lika mycket man som någon man häromkring.
Och du gör en helvetes fin sak. Så gör det bara...
Ta tag i det...och gör det.
- Vet alla om det? - Ja.
- Vad säger de? - Ingenting.
Folk pratar om död och beskattning...
...men när det kommer till galenskap...
...håller de tyst.
Fröken Cuddy!
Mary Bee!
- Jag missade dig i stan. - Vad vill ni, pastorn?
Jag har brev till kvinnornas närmaste i Hebron, Iowa.
- Din färd blir lång, svår och farlig. - Jag antar det.
Må Gud vara med dig. Ni vet att jag tror på er.
- Jag vet. - Jag skulle ta din plats om jag kunde.
Låt oss be.
Himmelska Fader, se din dotter. Välsigna hennes uppdrag.
Giv henne styrka och vägled henne så att dina stackars själar kommer hem.
Vi ber dig i Jesus Kristus namn, den förlorade sonen som gav sitt liv-
-för människans synder. Amen.
Kom ut din jävla skit!
Kom in, var en skit så länge du lever, och det blir inte så länge!
- Det här är Bob Giffens ställe! - Han övergav det, det är mitt nu!
Lämna taket för helvete, annars skjuter jag er!
Vi måste hänga den jäveln.
- Är du en ängel? - Ni är inte död.
Hjälp mig. Kan du hjälpa mig?
- För Guds skull? - Om jag gör det...
-...vad gör ni då för mig? - Vad som helst, Gud är mitt vittne!
Om jag skär ner er, gör ni som jag vill?
- Jag svär vid Gud! - Svär ni på det?
Svär vid den allsmäktige Gud ni talade om.
"Hämnden är min" säger Herren.
Låt dem komma till mig. Gör mot andra...
...och om du skär ner mig från det fördömda trädet gör jag vad du vill.
Jag svär vid Guds heliga namn. Snälla...
Okej, jag räddar dig.
Jag har ett jobb åt dig.
Men om du försöker skada mig, eller rymma, så dödar jag dig.
Ta av dig snaran.
Jag måste hämta mina saker.
- Det är Giffens ställe. Var är fåren? - Jag åt dem.
Du blev nästan hängd för att du tog Bobs inmutning.
- Det är övergivet, titta bara. - Nej, han söker bara en fru österut.
Det är övergivet.
Jag är då helt klart det.
Det här är övergivet.
Helvete.
Ta hand om mulorna och min märr Dorothy.
Se till att djuren får mat och vatten. Din häst behöver också mat.
Gör inte du det så gör jag det, och din middag blir en timme sen.
Den här vägen! Kom nu! Sätt fart! Kom här!
Tvätta dig innan du kommer in.
Vad är det för jobb jag ska göra?
Jag vore tacksam om du inte gungade på min fina stol.
- Jag heter Mary Bee Cuddy. - Var är herr Cuddy?
- Jag är ogift. - Vad är det för jobb?
Tre kvinnor i trakten har blivit galna. Deras män kan inte ta hand om dem.
- Vi tar dem hem över floden till Iowa. - Missourifloden?
- Vi ger oss av imorgon. - Det tar fem jävla veckor!
- Jag tolererar inte svordomar här. - Jag förstår varför ni är ogift.
Jag behöver någon som kan jaga, visa vägen, och hjälpa till med djuren.
Det var därför jag räddade dig. Det är ditt jobb som du svurit att göra.
Tre galna fruntimmer i fem veckor är mer än jag räknade med.
Om ni ljög och tänker smita från ert ansvar så har ni dålig karaktär.
Mer smutsig gris än en man av ära.
Tack, ni är ingen prisvinnare ni heller, grå som en tennhink och dominant.
Men jag åker med och sviker inte mitt löfte.
Jag hjälper er med dårarna så länge det passar mig, men bara tills dess.
Om ni ursäktar mig nu, så var tusan är min säng?
I stallet...där ni hör hemma.
Vad gör du, mor?
Jag städar. Ser du inte det?
Varför? Varför städar du?
Vårt hus ska vara rent.
Vi har alltid haft ett rent hus.
Du har ju tappat förståndet, mor.
Det är ett jordgolv. Ska du sopa jord från jord?
Huset ska bli rent.
Renlighet är nära gudomlighet.
På andra sidan vägen... Står en blomma...
Ligger där ett hus så smått...
På andra sidan vägen... Står en blomma...
Ligger där ett hus så smått...
Vinden har blåst omkull all majs.
Jag vet.
Det enda vi kan göra är att bränna kolvarna i spisen.
Vi har ingen majs att äta. Bara kolvar, tomma kolvar.
- Jag vet. - Vetet och havren har dött.
Vad vet du?
Är du galen?
Stanna här.
Bäst att låsa in mig i vagnen. Jag har överlevt ett rep.
- Jag vill inte bli hängd igen. - Du kan bli igenkänd.
- Har du pengar? - Lite, hurså?
Jag behöver tre boxar 36-kalibers ammunition och ett krus whiskey.
Kulor kanske, men inte whiskey.
Du kan inte bli full bland stackars försvarslösa kvinnor.
Då åker jag inte österut med er. Farväl, Cuddy.
- Vad heter ni? - Det är min ensak.
- Jag ska till banken och behöver det. - Nåväl, det är George.
George vad?
- Briggs. - George Briggs?
Ja, George Briggs.
George Briggs.
Läs det här.
Jag läser det åt dig.
"George Briggs, c/o Altha Carter, Metodistkyrkan, Hebron, Iowa"
Jag har bankpapper värda 300 dollar till dig i kuvertet.
- Varför inte ge mig dem nu? - Jag postar dem.
- Varför inte ta med dem? - Fröken Carter har dem i Hebron.
Pojken är inte så gammal. Vi får vara försiktiga.
Vem vet vad han kan göra när vi tar Arabella från honom.
Där är hon. Min fru, Belle.
Det är ett nöje, fru Sours.
Hon pratar inte, fröken Cuddy. Hon sitter bara och stirrar ut.
Det är som om hennes kropp gett upp.
Jag måste bära henne till dass. Jag klär av och på henne.
- Hur länge har hon varit så här? - Ända sen...
Jag känner inte igen henne längre.
- Hur gammal är din fru? - Nitton.
- Och du? - Tjugoett.
Jag förstår.
- Hon var vacker, fröken Cuddy. - Hon kan bli det igen.
Herr Briggs, kan ni avbryta er rast länge nog att ge oss ett handtag?
Jag önskar dig Guds välvilja, Garn.
Här, det är den här också.
Hennes mormors bröllopsgåva, Den ska följa henne.
Jag ska se till att hon får med den hem.
Vi är tillbaks om några veckor. Vi kommer meddela när hon är säker.
Farväl!
Du älskar mig inte. Du tittar inte ens på mig!
Du bryr dig inte om något!
Åk hem och lek med din jävla docka! Lämna mig ensam bara!
Du älskar inte mig!
- Farväl! - För min del kan du dra åt helvete!
Farväl!
Du älskar mig inte!
Godmorgon, herr Svendsen.
Kom in.
- Hon är färdig. - Varför är hon bunden?
"Gud kommer att slå ner dig", säger hon till mig.
Hon tror att hon är Gud.
Hennes kusin hämtar henne i Iowa och tar henne till dårhuset.
Sluta nu!
Hur ska vi få henne på vagnen?
Lås upp vagnsdörren. - Sluta! Sluta!
Öppna dörren till vagnen!
Hjälp mig! Knuffa in henne!
Släpp inte loss henne! Hon försöker döda dig - och henne med!
Vad gör du med den där jäveln?
- Han följer med oss. - Han försökte ta Bob Giffens ställe.
- Ni måste förstå att jag behöver hjälp. - Han skulle hängas.
- Herr Svendsen... - Ner från vagnen!
Ner från vagnen, nu! Annars skjuter jag dig där du är.
Jag klarar inte det här själv. Låt oss vara!
Se till att köra iväg.
Ni hade inte stake nog att hänga mig. Min häst skulle göra det, eller hur?
Fortsätt sikta på den jäveln!
Jag ska vaka över er fru. Jag lovar! Hon är säker med mig!
Du ska ge mig en son. Men du vill inte.
Ta emot min säd, kvinna. Du ska föda vårt barn.
Kan ni flickor gå till ert rum så jag får prata med er mor.
Theoline, det är Mary Bee.
- Lossa... - Jag lossar dina händer.
- Känner du igen mig, Theoline? - Lossa...
Det är Mary Bee, din vän.
Känner du inte igen mig?
Lyssna nu, flickor...
Er mor är väldigt sjuk.
Men hon älskar er lika mycket som förr. Älska henne också, och hjälp henne.
Jag vill att ni gör lite för henne. Kan ni klä av henne och värma vatten-
-och ge henne ett skönt bad. Med tvål, från ansiktet till fötterna.
- På sängen? - Ja, tvätta och kamma hennes hår också.
Sen hämtar ni rena kläder och klär på henne igen.
Medans ni gör det här vill jag att ni ler och säger snälla saker.
- Kan ni nån sång ni kan sjunga? - Vi kan "Flow gently, sweet Afton".
Den blir bra.
När ni är färdiga vill jag att ni gör sysslor åt er far också.
Ni är husets damer nu.
Jag vill att ni sopar rent, diskar, och vädrar sängkläderna.
Visa honom hur vuxna ni är. Gör ni det för honom, och för mig?
Okej, börja sjunga nu.
Och kom ihåg... Älska er kära mor.
Var nu flitiga som bin.
Fru Svendsen, är det där ni?
Sluta skrika, fru Svendsen.
Fru Svendsen, jag bad er att sluta. Snälla sluta!
Sluta! Fru Svendsen, sluta!
Tror du att mulorna klarar sig till Missourifloden?
Tveksamt, inte utan ordentlig mat.
Hon som spetsar öronen vet att vi pratar om henne. Hon är en tänkare.
Den andra är arbetare.
- Vad ska vi ge dem för namn? - De behöver inga namn, de behöver mat.
Den får heta Nåd, och den andra Frälsning.
Min märr heter Dorothy, som min syster. Hon är gift med en doktor i New York.
Dorothy har en sexårig pojke och ett barn på väg.
Min mor dog när vi var små.
Vad heter din häst?
Brun.
Jag fick bara två sketna tunna filtar. Nätterna är kalla!
Så du märkte det.
- Vi kör mot sydost, och följer floden. - Nej!
Vi träffar på fler människor där, om vi behöver hjälp.
Du möter tre sorters människor här. Vagnståg som inte vill se galningar.
Handelsmän som våldtar dig, indianer som dödar dig, och våldtar dig-
-efter att de dödat mig. Nej, vi kör rakt österut mot floden.
- Vi kör med udda last. - Ingen last, de är människor.
- Galningar. - De är värdefulla för Gud.
För mig med, ge mig pannan. De är värda 300 dollar.
Vakna! Det är dags att ge sig av!
Upp, gå och kissa!
Kom igen nu, tjejen.
Akta dig så att du inte slår i huvudet.
Så där.
Kissa.
Tusan också.
Börja skvätta!
Kissa nu.
Gud kommer att slå ner dig.
Jag älskar träd.
Jag får inte se många träd. Jag saknar dem.
Gud kommer att slå...
New York...
...har massor av träd.
Inte kan du vanhelga och skända...
Du är hemsk...och morbid!
Jag vill inte frysa när jag ska sova.
Jag behöver buffelskinnet, det gör inte den döda indianen.
Jag var med i dragonerna, kompani C, första divisionen.
Vid Fort Kearney.
Vi gick bärsärkagång en gång i Kansas med de jävla Kiowas!
- Berätta. - Vi gav oss iväg mot Fort Leavenworth.
Med förnödenheter... Sex vagnar och en hjord om 300 hästar.
Kiowas var som flugor runt oss. Krigsmålade, fräcka.
"Stora som livet och dubbelt så vilda."
- De ville ha hästarna. - Jag förstår.
Vi slog läger vid Arkansasfloden en natt...
...och kuskarna stängslade 36 mulor och 300 hästar i sandmark.
Sand! Helvete, ett stängsel i sand håller inte en präriehund fången.
Och visst, den natten... Kiowas kom och flocken skenade.
Vagnarna i spillror, flocken intrasslad i rep och skadade av stängslet.
Och Kiowas red runt och fångade ihop dem.
Gissa om vi blev ursinniga.
Vi blåste i hornen, sadlade upp och gav oss efter dem i gryningen.
Vi tog Kiowas här och Kiowas där. Vi tog dem i grupper och dödade alla.
Vi samlade ihop vår flock och drev den rakt igenom de jävla Kiowas läger.
Ett snyggt jobb. Kompani C, första dragonerna.
Så intressant.
- Vad är det för några? - Förmodligen Pawnee.
- Vad var det? - Ett horn.
De måste ha dödat sig en hornblåsare i kavalleriet nånstans.
- Vad vill de ha? - Det vi har, fast de vet inte vad.
De har aldrig sett en sån här vagn, den kan innehålla varor, soldater.
Vad som helst såvitt de vet. De har inte en aning.
Jag räknade till fyra gevär.
Om de tror att vi är värda besväret är vi döda.
Jag ska försöka köpa oss loss.
Om något händer mig och de kommer hit så använd inte geväret.
Ta dig in i vagnen, skjut kvinnorna i huvudet och sen dig själv.
Du har fyra bra patroner.
Kom... Ge dig iväg!
Vad kommer de att göra med Dorothy?
De äter förmodligen upp henne.
Nej!
Vad i helvete?
Hon är borta, herr Briggs! Hon är borta! Vi måste hitta henne!
- Cuddy, det var bara en jävla häst. - Upp med dig, din slashas!
Hon har inte tagit ett steg sen vi tog ombord henne.
Helvete!
Den flickan rymde inte.
- Godmorgon! - Godmorgon!
- Varifrån kommer du, min vän? - Ett frakttåg, vi har läger söderut.
- Stort? - Trettio vagnar, från Fall City-
-...på väg mot Salt Lake. - Är du kusk?
Ja, jag är ute och jagar. Har du sett nåt?
Inte idag, jag letade efter den unga damen du har där.
- Hon är vilse. - Inte nu längre.
Min vän... Jag har en vagn därborta.
Jag transporterar tre galna kvinnor till Iowa, så att de får komma hem.
Den unga damen är en av dem. Hon är gift. Hon heter Sours.
Hon hade tre små barn. Hon förlorade alla i difteri och blev galen.
Hon rymde från oss igår kväll.
- Jag är hennes vän. - Jag med.
Inte vill du ha henne som hon är.
Hon kan sära på benen, eller hur?
Vet du vad? Varför låter vi inte henne bestämma?
Vem vill du helst vara med? Med honom eller med mig?
- Hon har fattat tycke för mig. - Flickan kommer med mig.
Knappast, hon är min nu.
Jag är innehavare enligt lagen och den gäller väl här?
- Ledsen, jag måste ta henne. - Gud i himlen!
Vi slåss om henne. Bäste man tar hem priset.
- Jag är med. - Vi kastar vapnen när jag säger kasta.
Kasta!
Gud i himlen!
Säg det igen, och inga fler tricks.
Kasta!
Farväl.
Var det tvunget att ta en evighet?
Hon frös nästan ihjäl.
- Här har du en ny häst, Cuddy. - Vems är hästen?
- Ägaren lät oss ta den. - Varför?
För att han är död. Fru Sours sköt honom.
- Vem kan göra något sånt här? - Indianer, för klädernas skull.
Vargar.
"Cissy Hahn, Elva år, två månader, nio dagar."
"Gud älskade henne och tog henne till sig."
Kom nu, Cuddy.
- Jag tänker snygga till graven. - Det börjar bli sent.
- Jag bryr mig inte. - Gör som du vill, jag åker hem.
- Jag tar en häst och rider ikapp. - Inte min häst.
Du får ta den andra hästkraken.
Jag vill ha en spade också.
Barmhärtige Fader.
Prins Jesus. Den gode herden. Skördeman av det rättfärdiga.
Ta denna gåva och begrav den djupt.
Hämta hem...hämta hem. Låt oss sova i kärlek.
Kalla mig att gifta mig med dig en dag.
Älska oss...och älska mig. Älska mig, jag ber.
Amen.
Varför, varför? Varför tände du inte en eld åt mig?
Hur blir det med middag?
Jag tände en eld åt dig, Cuddy.
Vart tog spaden vägen?
Jag tappade den jävla spaden! Vem bryr sig om en spade?
Du är galen!
I helvete heller, jag försöker komma till floden så fort det går-
-så att jag får mina 300 dollar. Det är allt.
Det är inte mer än så.
Om jag skulle lyckas, hör mitt hjärtas bön...
Sänd mig bud om att gifta mig med dig...
Ge mig ett tecken av kärlek så skön...
Men om jag förloras jag lovar och svär...
Att ta våra hjärtan och begraver dem här...
Ta våra tecken i kärleksfull dröm...
Jag kunde inte sova.
- Det kunde jag. - Hur långt har vi kvar?
En vecka ungefär.
Kanske en månad, fan jag vet inte.
Det är nästan över nu. Stannar vi eller åker vi tillbaka?
- Vet inte. - Du är inte mycket för planering.
Nej, inte mycket.
Herr Briggs, ni är intelligent, och om ni tänker över saken-
-ser ni säkert fördelarna. Efter vi lämnat dem hos fru Carter...
...varför inte gifta oss och fara tillbaks tillsammans.
Jag är 31 år och om jag nånsin ska bli gift får det bli snart.
Och ni blir inte yngre. Ni har sett mitt hus och mina djur.
Jag har två fina inmutningar och pengar på banken.
Jag har hälsan och är kapabel att bära barn.
Jag planerar att köpa griskultingar och göda dem med majs...
...och till sommaren har jag tjugofyra hektar vete.
Jag planerar att odla pumpor också.
Vi skulle bli ett bra par.
Om vi håller ihop måste det gå väl, håller ni inte med?
- Jag är ingen farmare. - Du kan försöka...
Jag försökte en gång, med en kvinna norr om Wamego.
Jag plöjde från gryning till kväll.
Det finns vackrare saker än arslet på en oxe. En dag red jag bara iväg.
- Ni övergav henne. - Jag var ledsen, men såg inte tillbaka.
- Så ni vill inte gifta er med mig? - Nej, det vill jag inte.
Jag vet att jag är grå som en tennhink, men tänk igenom saken så pratar vi sen.
Att prata kostar inget.
Herr Briggs, ni kanske inte inser vilken stor sak ni gör genom att ta-
-de här stackars kvinnorna hem. Jag försäkrar att Gud och jag vet det.
- Det kan vara det finaste ni gjort. - Det kan vara 300 dollar.
- Ni gifter er inte med mig? - Nej.
Då är jag alldaglig...
Om ni bara kunde säga nåt snällt, som att jag är en bra kvinna, som hjälpt er.
Visst, ni är en jävla bra kvinna, och ni har hjälpt mig.
Jag deserterade från dragonerna!
Från kompani C och Fort Kearney. Jag tog en häst och stack.
Jag har inget som binder mig!
Det är bara jag!
- Nej. - Jag vill ligga med er.
Ni måste, jag räddade ert liv.
Snälla, låt mig behålla min värdighet.
Lyft knäna.
Ta mig i er hand.
- Kom ihåg att jag inte tvingade er. - Jag ska.
- Gör det ont är det inte mitt fel. - Jag vet.
- Det var du som bad mig. - Jag vet.
- Låt mig då komma in i dig. - Ja.
Cuddy?
Gud, Cuddy. Vi avtalade ju om att ta kvinnorna till Iowa.
Jag höll mitt löfte, men du bröt ditt.
Ser ni vad ni gjort? Ni dödade henne! Titta på henne! Ni dödade henne!
Galningarna bryr sig inte om nåt. Jävla dårar.
Ni vet ingenting om världen. Ni kan inte ens pissa rakt.
Om det inte var för er skulle Mary Bee inte vara död.
Hon skulle inte ens varit härute!
Om ni inte blivit galna, så hade hon aldrig gjort den här färden.
Om ni behållit förståndet hade hon levt och varit hemma i sitt eget hus.
Och ni också, men nej. Ni blev galna och drev henne till galenskap och död!
Det var som...
Jag åker hem ensam.
Ni får klara er själva.
Gå tillräckligt långt österut, så kommer nån att ta hand om er.
Inte en jävel av er förstår ett ord av vad jag säger.
Herregud!
Jag har tre kvinnor därute som inte ätit på tre dagar.
- De behöver mat, rum, och heta bad. - Vi är fullbelagda.
- Med vad? - Människor.
Jag kom inte hit för att bråka, men jag är trött.
När jag är trött är jag lättirriterad. Det här är ett hotell, jag har pengar.
Jag vill ha mat nu, ett rum för mig, ett rum för tre kvinnor-
-och fyra heta bad. Vad är problemet?
Vänta här ett slag.
Var hälsad! Hur står det till?
- Jag heter Aloysius Duffy, och ni? - Briggs.
Ni är i behov av mat och bekvämligheter?
Ja, jag och tre kvinnliga passagerare.
En ovanlig last må jag säga.
Hursomhelst kan vi inte tillmötesgå er.
Varför inte, det här är väl ett hotell?
Ta en drink på huset.
Utmärkt.
Där försvann hon.
Ni kunde inte ha kommit olämpligare.
Sexton investerare från St. Louis är på väg hit med ångbåt och diligens.
Ni inser säkert att vi inte kan ta emot några andra.
Det är betydelsefulla gentlemän, som kan avgöra hela vårt företags öde.
Vintern har varit svår, vi har färdats långt, och de har inte ätit på tre dar.
- Jag är ledsen. - De är i dåligt skick, och hungriga.
Låt mig se dem.
- Gode Gud! - Ni kan inte avvisa oss.
Jag kan inte.
Herr Briggs, jag inser att det är synd om kvinnorna.
Men vi kan inte ha dem här ikväll. Mänsklig välvilja eller inte.
Så vänligen, gå ut genom dörren och få vagnen härifrån. Lycka till.
Jag får "byta sko", lägg ner vapnen och få för fan fram mat på bordet nu!
Skon är tillbaka där den hör hemma, herr Briggs.
Utmärkt, bra gjort.
Ge dig iväg. Ångra att du inte tog din whiskey.
Fint, men ni är de värsta lögnaktiga, tjuvaktiga horungar jag mött!
Om ni vänder de här stackarna ryggen får ni svara för det resten av era liv!
Ni kommer inte kunna sova! Ni kommer kvävas av er whiskey!
Maten ni äter kommer att blockera era tarmar så ni dör av er egen skit!
Era mödrar, systrar, fruar och döttrar kommer förbanna era värdelösa kuksjälar!
För guds skull.
Jag ska iväg och hämta något att äta.
Var duktiga flickor nu och sov lite. Jag är snart tillbaka.
Du måste ta dig härifrån.
Kom inte tillbaka.
Din jävla skit!
Helvete, det gör ont!
Skit!
Hon såg löjlig ut med den där hatten.
Ursäkta, jag söker Altha Carter.
- Vet ni var hon bor? - Prästens fru?
- Ja, frun. - Det är huset mittemot metodistkyrkan.
- Det är prästgården - Okej, tack.
Kom, Maisy. Titta inte på honom.
Herrn?
God eftermiddag, är ni fru Altha Carter, prästhustrun?
Jag heter Briggs, jag har transporterat hit tre kvinnor till er.
Kvinnor?
För Guds skull, ja!
Ni har väntats länge, herr Briggs. Jag är lättad att ni är här.
Tyvärr är inte pastor Carter här. Han begraver en älskad kristen.
Vänta lite, skulle inte en kvinna som heter Cuddy komma med dem?
Hon var med oss tills för en vecka sen. Tyvärr tog febern henne.
Jag begravde henne innan vi åkte vidare.
Mary Bee Cuddy var hennes namn.
Vilken fruktansvärd förlust. Hon måste ha varit en fin och modig person.
Det var hon verkligen.
Har dom färdats hela vägen i den buren?
Nåväl, det är dags att träffa dem.
Jag vet inte om jag är redo.
- Ni måste haft en förskräcklig vinter. - Ja, frun.
Sätt dem på soffan, herr Briggs.
- Kan de prata? - Nej.
- Förstår de någonting? - Jag vet inte.
De tittar runt i rummet, vad betyder det?
Det är svårt att säga.
De kanske minns ett vardagsrum från deras eget förflutna?
Stackars, stackars älsklingar.
Har ni märkt av någon förbättring?
De bråkar inte sinsemellan, och de rymmer inte längre.
- Berätta vad de heter. - Theoline Belknap.
- Hon dödade sin bebis. - Säg inget mer, jag vill inte veta.
Hon där är en nordisk kvinna som heter Gro Svendsen.
- Och så har vi lilla Sours. - Hon är bara en flicka, med en docka.
Hon hade tre barn och förlorade alla i difteri på tre dagar.
Kära Gud! Snälla, berätta inget mer.
Jag har brev för alla tre med mig. Om deras släktingar och allt.
Jag måste ge mig av nu.
De kanske försöker följa efter mig.
Jag tror nog att de stannar här.
Jag glömde nästan...
- Det här är er, fru Sours. - Den är förtjusande.
Kanske ni vill ha den, en vacker dag.
Farväl, mina damer.
Må Gud vara med er.
De kommer att få det bra. Jag ville ta farväl av er.
Ge vagnen, mulorna och hästen och allt till metodistkvinnorna.
De kanske kan sälja sakerna och få pengar till tågbiljetter eller nåt.
Herr Briggs! Jag är förtjust. Så generöst av er.
Be pastorn att mata mulorna ordentligt.
- Återvänder ni till territoriet? - Jag vet inte.
Om ni gör det så tacka pastor Dowd från mig och önska honom allt väl.
Det är vårt farväl, herr Briggs. Får jag er hand.
Gud Fader, välsigna denna gode man varhelst han går. Vaka över honom.
Låt ditt ansikte skina på honom, och för honom hem till dig en dag.
Jag ber i Jesu namn, amen.
Jag hoppas vi möts igen, herr Briggs Farväl.
Ni kan ge er av nu.
Ja, det var bättre, herrn.
- Hur gammal är du? - Sexton.
- Du har inga skor på fötterna. - Det är väl ändå min ensak.
Jag tar de där skorna.
- Vi spelar högt. Har du 50 dollar? - Här är 300 dollar.
- Får jag titta? - Gör som du vill.
Ta en titt på de här, herr Carmichael.
"Loups bank", nära Wamego. Hur länge sen är det ni var där?
- Fem, sex veckor. - Den har gått i konkurs.
Det händer utmarksbankerna hela tiden. Jag har förlorat massor på dem.
- Har ni några sedlar? - Nej, jag har gjort slut på dem.
Ledsen, men jag kan inte acceptera dem. Ingen häromkring kommer att göra det.
Ledsen, men ni kan inte sitta vid bordet utan att spela. Ni måste flytta er.
- Vad? - Var snäll och lämna bordet.
Ni är inte socialt accepterad här.
Har du känt en kvinna som heter Mary Bee Cuddy?
- Nej, herrn. - De här är till dig.
- Ni måste ändå betala er räkning. - Dina såser och kakor var goda.
- Tack. - Jag har ett gott råd åt dig.
Gift dig inte med någon sketen unge som vill västerut för att bygga en farm.
- Gör inte det. Stanna här. - Varför?
- För att jag sagt det. - Vem är Mary Bee Cuddy?
Mary Bee Cuddy...
...var en av de finaste kvinnor som gått i ett par skor.
Du kommer aldrig att känna henne.
- Än sen? - Än sen?
Du är den levande orsaken till att hon aldrig kommer att vara förlorad.
Det är allt, älskling.
- Du är en konstig man. - Jag förmodar det.
- Varför gifter vi oss inte? - Kanske...
MARY BEE CUDDY - GUD ÄLSKADE HENNE OCH TOG HENNE HEM TILL SIG
Ta hennes liljevita hand, möt henne som en duva...
Få henne att dansa willy-wheet, och glömma sin religion...
Kan ni den här pojkar? Kom upp hit.
Charlie, är en finer man... Charlie, är ingen lodis...
Alltid när han far till stan, ger han flickorna godis...
Sluta med oljudet! Folk försöker sova!
Era jävla skitar! Vi är på väg västerut, för tusan!
Så sänk tonen och håll käften!
Charlie, är en finer man... Charlie, är ingen lodis...
Alltid när han far till stan, ger han flickorna godis...
Text från divxsweden.net Textad av EarlOfOxford