Chris, er du sikker på dette? Det føles litt ekstremt.
Ekstremt? Det som er ekstremt er å få beina knust av russerne.
Dette er din feil, Adam. Jeg burde ha hørt på moren min.
Hun sa du hadde dårlig innflytelse. Da hadde jeg sluppet å være her nå.
La oss sette i gang.
Ikke rør deg!
- Bli i bilen! - Still deg foran bilen. Ikke rør deg.
Chris, hvor skal du? Du skal ikke ut med Adam Chopra, du har lekser.
Vi drar.-Vi ses, mamma.
Christoffer! Kom her, din lille dritt. Pappaen din skal få høre om dette.
Jeg gir opp!
- Kult med alle fotballbanene her. - Du har bodd her i et år nå.
Skitt, det er Danny.
Er det ikke Rosie og kjæresten hans? Banen er min.
- Kom, vi drar. - Nei, bevis at du er så god.
Mann mot mann. Første målet vinner.
Sesongen ligner fjorårets og transfervinduet skal akkurat lukkes.
Spørsmålet på alles lepper er om Chris Rose skal til Premier League.
Ja, ryktene florerer. Han forlater bare Loughford om han havner i Stratford.
Hva er haken da? For han er en av de beste.
Han er et stort talent som dessuten er underholdende.
Han elsker bare en klubb, så spørsmålet er hva de andre klubbene tenker.
- Noe annet? - Han er god, men også hissig.
Dette er forrige måned mot Ashchester.
Edwards passer til Rose. Det er ikke pent! Rose og Remy støter sammen.
Det var uunngåelig. De hater virkelig hverandre.
En sånn spillere er lunefull og da må man ha gode grunner for å kjøpe ham.
Det er en feil om de ikke kjøper ham, siden de har solgt Donovan.
Vi tok oss av de kjedelige detaljene, Chris. Det er en god kontrakt.
Skriv under, Chris. Jeg lover at det er en god kontrakt.
Og alt neste uke står du på banen.
- Velkommen til laget, sir. - Takk, det er en drøm som oppfylles.
Du får begynne å jobbe med en gang. Vi har hele pressegreien som venter.
- Verden skal få vite at du tilhører oss. - Du vet, trøyen, møte laget, bilder.
- Og husk, presset vil være på deg. - Absolutt. Ikke noe skal gå galt.
Jeg skal bare ta en telefon, så setter jeg i gang med en gang.
- Mamma, det er meg. - Chris? Er alt i orden?
Ja, mamma. Jeg ville ikke si noe før, siden det ikke var offisielt...
men jeg tilhører Stratford nå. Rolig, mamma.
Jeg er så stolt av deg! Jeg må fortelle det for tante Jean.
Takk, mamma. Vent til i morgen når presskonferansen er over.
Jeg ville fortelle deg det først. Mamma...
- Hva tror du at pappa hadde sagt? - Chris, han hadde vært så stolt.
Han elsket Stratford og å få se deg spille i deres farger...
- Stolt dekker det ikke. - Takk, mamma.
Gutt, vet du var Adam Chopra bor?
Ja, der borte.
Hva faen gjør de her?
Hvor faen er den?
Jeg har den.
Jeg må slanke meg. Håper jeg ikke faller.
Men det er bedre enn at de tar meg.
Hva vil de meg?
Vi går rundt på baksiden.
Mine damer og herrer, la oss begynne.
Jeg er veldig stolt over East Stratfords lagbygging.
Jeg sammenligner dem med en sportsbil, men selv den beste bil må trimmes.
Jeg vet at dette vært drømmen din og at du skal jobbe hardt...
- men du må gjøre meg en tjeneste. - Hva? Var din andel for liten?
Nei, jeg mener alvor. Når du er ute på banen...
eller på gresset skal du fortsette å smile uansett hva som hender.
Nå vil jeg introdusere vår nye midtspiss, Chris Rose.
Og vårt andre nyervervelse, Marcel Remy.
Når du er ute på banen så skal du smile uansett hva som hender.
Bare fortsett å smile.
Ta dem ut til bilheisen.
- Hallo? - Adam, det er Viktor.
- Viktor? Hvordan har du det? - Ingen flere unnskyldninger.
- Danny vil treffe deg. - Hvor?
Om en time hjemme hos ham.
Skal du fortelle om operasjonen?
Vent, jeg må ta av teipen først. Amatører.
- Helvete! Slipp meg, din gale hurpe! - Store ord for en mann i din posisjon.
Fortell om operasjonen. Snakk, din lille dritt!
Han prøver å si noe, men har et våpen i munnen.
Jeg er lei for det, men jeg vet ikke noe om noen operasjon.
Hør. Vi kan gjøre dette på den enkle eller den vanskelige måten.
- Ta bort kjæresten din, så forteller jeg! - Jeg er ikke kjæresten hans!
Jeg er ingens kjæreste.
Det er synd at du ikke vet noe.
Vent!
Ok, karer. Vi er få i dag, da vi skal sjekke Marcel og Chris kondisjon.
Jeg kjører hardt med dere to i dag, men slapp av. Det er bare en test.
Dimitri vil ikke bli glad. Han stolte på John.
Ta den til bilpressen, jeg må av sted.
- Adam, ta en whisky med meg. - Ja da.
Tide for forretninger. Du vet vel hvorfor jeg kontakter deg?
- Du skal få pengene, Daniel. - Rolig.
Typisk Adam Chopra aldri å riktig forstå situasjonen.
Det er ikke mine penger, jeg har partnere.
Russerne sendte to torpedoer. De kom hjem til meg i går.
Endelig ser han hele bildet.
- Du kjenner vel, Adam? - Ja visst.
- Er gamlingen med også? - Nei, det er bare jeg og Danny.
Adam, jeg liker deg. Du, jeg og Rosie er gamle venner-
- så det føles rett at jeg gir deg muligheten til å løse det.
Se det slik. Neste gang treffer du enten Dimitri eller Alexei.
Du kan prøve å tjene dem tilbake. Alexei spiller poker i kveld.
Da gjør jeg det, da.
Lykke til Adam. Du finner veien ut selv.
- Unnskyld, er du Danny Raner? - Nei, han er der oppe.
- Flytt deg, soper. - Behold trøyen på.
- Du vil vel at jeg skal ta den av? - Marcel, drikk vann og ro deg ned.
Visste ikke at du hadde en kjæreste. Er det derfor du var så macho der ute?
- Snakker du til meg? Spar det. - Du tåler det ikke, hva?
Hva snakker du om? At du er langsommere enn meg? Var du ute i går kveld?
Ja, jeg festet for hardt i går kveld med moren din, men hun var fin.
Jeg krangler ikke på min første dag.
Du er morsom, Rose. Du lage en scene foran alle-
- men alle vet at jeg er bedre enn du. Derfor får jeg dobbelt så høy lønn.
Som jeg sa, spar det.
Ikke snakk dritt nå. Er det sant at Marcel fikk et dobbelt så god kontrakt?
- Hvem har sagt det? - Blås i det, men ikke du.
- Er det sant? - Ja og du kommer snart at...
Du har sviktet meg, Toni. Du sa ikke noe om Marcel og nå har han en høyere lønn?
Du fikk iallfall din andel, hva?
Jeg visste ikke noe før du signerte. Jeg har ikke visst mer enn du.
Du gjør vel ikke noe dumt som å bryte kontrakten du alltid ønsket deg.
Ikke godt nok. Du burde advart meg og skaffet meg mer penger.
Jaså? I tre års tid har du villet spille for Stratford for enhver pris.
- Vet du hva? Dette er til enhver pris. - Dra til helvete, Toni. Takk for alt.
Vi har snakket med East Stratford som har tatt et kontroversielt valg-
- om å verve to rivaler, Marcel Remy og Christoffer Rose.
Mens fans har vært frittalende rundt valget, tier klubbens leder.
Vår journalist Kirsty Simpson overvåker treningen med det nye laget.
Fansens reaksjoner er blandet.
Men de fleste er interesserte å se om Rose og Remy kan spille sammen.
Pappa, jeg vil ha Chris Roses autograf.
Her kommer laget.
Chris! Jeg ser ingenting! Flytt dere!
Slutt å dytte. Pappa, hjelp!
De presser på. Jeg får ikke puste.
Pappa! Hjelp meg.
Forsiktig! Er du ok? Kryp under. Gikk det bra? Hva heter du?
- Josh. - Hvor er faren din, Josh?
- Der borte. - Jeg er her. Gikk det bra?
Josh har det bra. Har dere en time fri? Bra, kom med meg.
Marcel! Marcel!
Takk for det her, Chris. Han glemmer det aldri.
Jeg hadde gjerne besøkt stadion med pappaen min. Dette blir et godt minne.
Takk, Chris. Av hele mitt hjerte.
Men Josh er ingen East Stratford-fan, men en Chris Rose-fan.
- Han har fulgt deg lenge. - Det visste jeg ikke, takk.
Du har gjort så mye for ham. Josh har en spesiell blodsykdom.
Det skal finnes en kur i USA, men vi har ikke råd til behandlingen.
- Ekstra drinker. - Jeg kan venne meg til dette.
- Nå kommer vi inn hvor som helst. - Ja, men jeg håper det blir lettere.
- Jeg vet ikke om jeg orker det ellers. - Første dagen er tøff for alle.
Det blir bedre på mandag. Bare sov og glem alt.
- Se på jentene. Vi må gå dit. - Du skjønner ikke, Adam.
Det er drømmejobben min. De tabbet seg ut ved å gi idioten Marcel kontrakt.
Og nå føles det bare patetisk engang å tenke på det.
Krangelen med Toni, pengene... Alt jeg kan tenke på er den stakkars gutten.
Herregud. Chris, jeg vil gjerne hjelpe deg...
- men noe viktig har dukket opp. - Du har rett, Adam.
Feil tid og sted. Drikk opp, så byr vi jentene på drinker. Lov meg en ting.
- Ingen dumme sjekkereplikker. - Jeg har en syk en i kveld.
- Få høre. - Nei, den er hemmelig.
- Hei, jenter. - Unnskyld. Dere er veldig modige...
med tanke på at vi er tre og dere bare to, men vi vil være alene.
- Dere er fra Irland, hva? - Hvorfor det?
- For når jeg tenker på dere er kukken... - Det ville de der borte ha sagt.
Vi vil bare by på drinker. Og får vi det slipper dere å høre sånne replikker.
- Hei, Adam. Dere kjenner sikkert Chris. - Nicola, Dawn og jeg er Ashley Queen.
- Jaså? Ikke ordentlig, hva? - Fatter ikke og kjenner deg ikke igjen.
- Burde jeg det? - Spøker du? Ingen fotballfan?
- Herregud. Er dere fotballspillere? - Jeg sa at de henger her.
Ja, det er jeg. Skrev akkurat på for East Stratford.
- Det betyr ingenting for meg. Han da? - Adam? Truckfører denne uken?
Til jeg får kontrakt.
- Vil dere ha noe å drikke? Prosecco? - Ja takk.
Jeg er ikke sikker. Bobler går til hodet på meg.
Lyder perfekt. En kald Prosecco og fem glass, takk.
- Kan du ikke akseptere et nei? - Tydeligvis ikke.-Takk.
- Du er i det minste ikke fransk. - Hvorfor det?
- Vi pleide å gå til en annen klubb. - Churchills, kjenner dere den?
- Hørt om den, men aldri vært der. - Fortell.
Et lokalt lags spillere kom inn. Den største dritten var fransk, Marcel.
Han flørtet med alle jentene der inne. Viser seg at han har en kjæreste.
Crystal, en skikkelig merr.
- Dere har vel ingen kone, hva? - Nei.
Jenter, vi gar visst funnet to gentlemen.
Jeg åpner. Skal jeg fikse noe å drikke?
- Jeg tar gjerne en te. - Jeg også.
Er straks tilbake. Unnskyld, skatt.
- Hallo? - Chris, den beste natten noensinne.
- Jeg kommer, vent litt! - Du får fortelle siden. De kom hjem, hva?
La oss si det sånn. De fikk sove riktig godt.
Eier du ikke skam? Hva har hendt med å tie?
- Hvilken av dem? - Begge.
Jøss, du er en gris. Du vet vel at de bare vil ha meg?
- Du er bare misunnelig. - Lukk opp døren!
Jeg må stikke.
Hei, Chopra. Jeg sa jo at vi skulle komme tilbake. Har du pengene?
- Jeg skal skaffe dem, jeg lover. - Du har fått nok tid.
Når som helst, men ikke i dag. Flytt deg!
God morgen, mine damer.
- Herregud. - Skjer dette virkelig?
Vi skal ikke oppholde dere så lenge. Jeg henter bilen.
Det er store forventninger i dag. Vi er i begynnelsen av en ny sesong-
- og et nytt lag for East Stratford. Fansen er splittet og vil ha beskjed-
- hvordan det skal gå med Chris Rose og Marcel Remy på samme lag.
Et valg lederen står bak med en offensiv lagoppstilling.
Vi får vente og se hva som skjer senere i dag.
Jeg har ikke mer å tilføye enn at jeg tror at vi kan vinne i dag.
Holder vi oss til spilleplanen og dere vet rollene deres, så kan vi vinne.
Når vi bærer trøyene, er vi et lag, akkurat som når vi er der ute på banen.
Legg deres personlige problemer i garderoben og gjør jobben deres.
Er dere med meg, gutter?
Får jeg sjansen, gjør jeg mål i dag. Jeg skal bli den beste spissen noensinne.
Hva pokker skjedde der ute? Det var en retorisk spørsmål, Rose.
Den verste debuten i klubbens historie.
Jeg vil si imot, men det går ikke. Da jeg ble tilbudt dere to-
- syntes jeg at det virket eksplosivt, men også dynamisk-
- i håp om at dere skulle jobbe sammen der ute. Det jeg så var det motsatte.
- Marcel er ingen lagspiller. - Det er akkurat det han sier.
- Bli voksen. Dette er Premier League. - Så det er ikke din feil i det hele tatt?
Du sa ikke at han ble signert og at jeg ville få halvparten så mye i lønn.
- Er det rettferdig? - Er det der skoen klemmer?
Så du spiller dårlig på grunn av lønna? Du hadde kunnet forhandle.
Du skrev under på kontrakten. Og angående valg, så er jeg leder!
Jeg har aldri spurt noen spillere og definitivt ikke deg heller!
La meg gjøre det klart og tydelig.
Du og Marcel løser problemene deres og begynner å skåre mål.
Ellers forlater folk klubben. Uansett hva media enn sier, så blir det ikke jeg.
Vel? Så ille som du trodde?
- Verre. - Du sugde virkelig der ute.
Du er en sånn idiot. Minn meg på hvorfor vi er venner.
- Vi er i samme båt. - På hvilken måte?
Slapp av. Du vet, Greens i Camden? Vi tar en drink der, du betaler.
Du fatter ikke hvor morsomt det var å se. Du løp og Marcel taklet deg.
Hvem takler en medspiller uten engang å skåre?
- Hva tenkte han? - Akkurat. Vet du hva som plager meg mest?
At dommeren, klubben, laget og spillerne syns at det var min feil. Selv mamma.
Det var derfor jeg tok deg hit. Men først en innrømmelse. Jeg er blakk.
- Jeg skylder folk masse penger. - Hva er nytt, Adam?
- Sånn har det alltid vært. - Dette er annerledes.
De siste årene har jeg spilt for å betale gjelden, det ble verre.
- Sier du det? Hvor mye? - Ikke helt sikker. Sluttet å telle...
og begynt å be om å få jobbe det av. Jeg betalte til og med Danny.
- Vi liker ham ikke engang. - Samme det, han er død nå.
- Så hva skal jeg gjøre? Betale? - På et vis.
De vil at jeg skal jobbe det ned og vil gjerne treffe deg.
Ikke tale om. Jeg hjelper deg gjerne, men vil ikke ha noe med dem å gjøre.
- Du sier det, men... - Sånn er det.
- Det er for sent, mann. Beklager. - Hva mener du?
Dette er et av stedene jeg har spilt på. Du må treffe eieren.
- Din jævla idiot. - Du sa selv at du trengte nye venner.
Ja, nye venner, men ikke gangstere som dreper andre bareiere.
- Hvorfor skulle jeg være interessert? - De kan kanskje ta seg av Marcel.
Hei, Adam. Du tok visst med deg vennen din som du lovte.
Velkommen til Greens, herr Rose. Jeg er Alexei. Vil du ha en drink til?
Nei takk. Jeg trener i dag og skulle nettopp gå.
Det er en ære å ha en så kjent spiller i baren min. Kan vi ta et bilde sammen-
- som jeg kan henge over baren? Dagen da Chris Rose kom til Greens.
- Selvsagt. - Viktor, ta et bilde av oss.
Perfekt. Får jeg se? Utrolig. Skriv det ut.
Alle skal vite at jeg kjenner Chris Rose. Tenk hva man kan gjøre med mobiler.
Som deg, Chris. Alle vet at du bare er en fotballspiller, men du er nok mer.
- Jeg antar det. - Ikke vær så beskjeden.
- Jeg har sett deg. Så mye talent. - Takk.
Og ydmyk.
Adam har sagt at du ikke liker flyttingen til East Stratford. Stemmer det?
Så det har han? Nei, det er bare uvant.
Jeg kan kanskje tilby en løsning på alt og hjelpe vennen din på samme tid.
- Vil du være interessert? - Tvilende. Jeg er bare fotballspiller.
- Det du ser er det du får. - Kanskje.
Men gjør du meg denne lille tjenesten kan vi tilby mye til gjengjeld.
Det er nok penger for at vennen din skal betale hele gjelden sin.
Ok, la oss snakke rett ut. Hva vil du?
Neste kamp mot Clatchford. Gjør alt du kan for å tape.
Så, pappa... Jeg har fått telefonen. De vil ha beskjed innen ett døgn.
Er jeg med sender jeg en sms og alle Adams bekymringer forsvinner.
Og så løser de kontraktforskjellen mellom Marcel og meg.
Jeg må legge meg i en eller to kamper.
Det er ikke det du hadde villet, men ikke noe har blitt som jeg tenkte.
Dessuten vil jeg ha hevn. Særlig på Marcel.
Han ødela kampen, så spiller det noen rolle?
Uansett, pappa... Jeg må gå nå.
Takk for praten.
- Har du bestemt deg? - Jeg vil ha østersen og steken.
Østers? - Jeg tar røkelaks og kylling.
Takk.
Jeg drikker som oftest ikke så mye med menn, særlig ikke på dater.
Nettopp, det går til hodet på deg. Det er derfor jeg gir deg mer.
- Hvorfor her? - For en fotballspiller er alt mulig.
- Jeg ville gjøre det med stil. - Du mener imponere?
Kanskje, men jeg vil nyte en så romantisk dag som mulig.
- Takk. - Du ville spørre meg om noe.
- Jeg har en venn... - Er det Adam igjen?
Vennene mine syntes at det var så pinlig. Tenk å være der...
- når de tar alle dine saker. - Tok de alle sakene hans?
- Ja, alt. Kjøkkenutstyr og møbler. - Var det så ille?
Jeg trodde bare at de tok ham med buksene nede. Nei, det er ikke ham.
Det er en arbeidskamerat. Han blir mobbet, kan man si.
Jeg hater mobbere. Det handler bare om makt.
Ja, han har sjansen til å hevne seg. Det er litt ukonvensjonelt og...
- kanskje ulovlig. - Blir noen skadet?
- Ikke egentlig. - Kan du hevne deg på en mobber...
- så burde du gjøre det. - Selv om det er ulovlig?
Hvis ingen blir skadet, er det vel ikke noe problem?
- Jeg må på do. - Ja da, men ikke forlat meg her.
Deg? Det har vel aldri hendt.
Helvete.
For Adam...
Dimitri, fotballspilleren er med.
Etter East Stratfords siste kamp er fansen noe skuffet over-
- at både Marcel og Chris er med på kveldens starteellever igjen.
Hvorfor manageren velger å starte med begge er et stort mysterium.
Neste ukes kamp mot Clatchford. Gjør alt du kan for å tape.
Om ingen blir skadet er det vel ikke noe problem?
Slapp av, ikke engang du kan spille så dårlig som sist.
Herr Rose, du har besøk.
- Hva gjør dere her? - Adam ringte i går kveld og foreslo...
at jeg skulle miste min fotballuskyld.
- Jaså? - Ja, hun kan være lykkeamuletten din.
Håper dere får det hyggelig. - Unnskyld, tar du dem til VIP-rommet?
Adam, hva pokker gjør du?
- Tenkte at det ville roe deg litt. - Roe meg? Jeg er mer nervøs nå.
Det er første gangen jeg legger meg, og så tar du henne med hit?
Unnskyld, jeg tenkte ikke. Jeg må stikke.
La oss høre hva Cris Camara har å si om kveldens kamp.
Etter forrige ukes fiasko er det underlig at lagledelsen-
-starter med både Rose og Remy igjen.
Men fansens hengivenhet for laget er uten sidestykke.
Om annet kanskje deres glede ved en seier er alt som trengs-
- for at Chris Rose og Marcel Remy skal spille godt sammen.
Ingen vet hvordan det går mot Clatchford. Det eneste som er sikkert-
-er at det blir et spennende drama.
Ikke kom i veien igjen, særlig om jeg skal skåre.
Men jobber ikke laget sammen vil en eller begge forsvinne.
Jeg må si det, og trolig av feil anledning-
- men jeg har aldri vært så spent foran en kamp så tidlig i sesongen.
Takk, Chris. Det er East Stratfords avspark og Rose og Remy starter.
For dere som ser er det en ladet stemning. Rose og Remy er sikkert-
-nervøse med tanke på mottakelsen.
Rose kommer ikke inn i kampen. Han spiller ikke der vi trodde-
- eller treneren ville overraskende nok. Clatchfords sjanse!
De ser farligere ut. Det var nesten mål.
Lagkameratene vil ha mer av Chris Rose. Mye mer.
Dette kan være siste sjanse.
De får et frispark. Siste sjansen til å få inn ballen. Colton tar den.
Mål av Rose! Utrolig!
- Han har vært usynlig i 90 minutter. - Han skåret.
Chris Rose!
Alexei. Få ham inn.
Chris, kampens mann.
Hopp inn i bilen.
- Chris Rose. - Herregud!
- Løste du problemet med algerierne? - Karina og Vadik snakket med John...
men kom ingen vei, men Viktor og guttene satte sammen denne listen.
- Alle deres forretninger er med. - Utmerket. Godt jobbet, bror.
- Legg listen på skrivebordet. - Sjef, gjesten vår har visst våknet.
Godt.
Alexei, sett deg med jenta. Jeg skal prate med vår venn her.
Hallo, Chris.
Nei, du kjenner meg ikke og det var skjødesløst av meg.
Jeg heter Dimitri.
Og du arbeider for meg.
- Hvor er Ashley? - Jenta? Hvem er hun?
Ingen. Jeg traff henne i kveld. Hun er ikke innblandet.
Hun klarer seg.
Uro deg ikke for henne.
Jeg ville tilbudt deg en, men jeg vet ikke om det du sier er det du mener.
Kampen. Jeg er lei for at jeg brøt løftet mitt.
Vet du hvorfor jeg liker vodka, Chris? Det er enkelhet i sin reneste form.
- Jeg forstår ikke. - Dens kjerne. Vodka er enkel.
Se hvor ren og frisk den ser ut. Ingen farger. Ikke noe grums.
Helt rent.
Men med sting.
Vet du den etymologiske betydningen bak ordet vodka, Chris?
- Nei, dessverre. - Det er i orden.
Det er få som gjør det. Det er det slaviske ordet for vann.
Voda.
Du forstår, Chris. Til og med dens navn er enkelt.
Man kan tross alt ikke få noe renere enn vann.
Så... har vi forretningsaspektet...
av vodka. Ta bøndenes mat, poteten.
Man destillerer den til det blir en ren og enkel væske-
- som vi selger for 100 ganger dens opprinnelige verdi.
Så forstår du hvorfor menn som jeg...
setter pris på vodka?
Jeg tror det.
Hvorfor syntes du at det var en god ide...
- å gjøre ting komplisert? - Det var et uhell.
Så du gjorde mål ved en feil?
Det er...
Den var god.
- Jeg tror ikke på det. - Det var som muskelminne.
- Ballen kom flygende og... - Hold kjeft!
Vi hadde en avtale! En enkel avtale!
Du hadde bare trengt å sørge at dere tapte, men på grunn av deg...
vant de og jeg tapte mye penger.
- Ingenting med det er enkelt! - Du skal få tilbake pengene.
Jeg kan gjøre om det igjen. Jeg har 50 000 i banken-
- og tjener 5000 i uken, så du kan få tilbake pengene.
Jeg elsker deg, Chris. Du er en morsom mann.
Da jeg fikk høre om utfallet i lørdagens kamp...
på fredag kveld, satset jeg og vennene mine mye penger på den.
- Vi tapte millioner. - Jeg kan gjøre det igjen.
Nei... det hadde vært for risikabelt.
Ikke enkelt. Husk at jeg liker enkelt.
Det må være noe jeg kan gjøre. Jeg er sikker på at jeg kan gjøre det.
Jeg har et profesjonelt ansvar for å vise verden-
-hva som skjer om man lurer meg.
- Folk må ikke tro at jeg har blitt svak. - Nei, men jeg ber deg.
Jeg lover at jeg kan løse det. La meg gå, så fikser jeg det.
Men alternativet er å... drepe deg.
Og å drepe deg er...
grisete. Definitivt ikke enkelt.
La oss si at jeg gir deg...
fire uker til å skaffe meg to millioner pund.
- Vil du klare det, Chris? - Definitivt.
Og du vil ikke gjøre noe dumt som å gå til politiet?
Selvsagt ikke.
Ok... Ålreit.
For første gangen i karrieren min skal jeg gi en andre sjanse.
Du har fire uker på deg. Men går du til politiet...
eller mislykkes, tar jeg fra deg det du elsker.
Familien din. Og beina dine.
For tro meg, min venn. Når vi er ferdige med deg...
trenger du ikke noen av dem.
Viktor!
Få ham og jenta herfra.
- Chris, hva er det som skjer? - Jeg forteller straks, kom.
- Hva faen foregår, Chris? - Vi tar en drosje, så forteller jeg.
- Drosje? Vi burde ringe politiet. - Nei, vi kan ikke blande dem inn.
- Vi ble nettopp kidnappet! - Du forstår ikke.
- En fotballgreie. Nye fyren på laget. - Som en innvielsesrite?
- Akkurat, derfor ringer vi ikke politiet. - Ikke du, men jeg kan gjøre det.
- Ashley, fotball betyr alt for meg. - Hva prøver du å si?
Det har vært en del av meg siden barndommen, lenge før vi møttes.
Så du ville velge det før meg?
Ashley. Hvis du ber meg om å velge mellom deg og fotballen-
- så beklager jeg, men... - Dra til helvete, Chris.
Nå er du iallfall trygg.
Jeg er blakk. Jeg skylder folk masse penger.
Jeg må kunne gjøre noe. Jeg er sikker på at du kan få dem tilbake.
- Gjør alt du kan for å tape. - Ingen blir skadet, hva er problemet?
Du har fire uker på deg. Men går du til politiet eller mislykkes...
så tar jeg fra deg det du elsker.
Familien din... og beina dine.
- Hva er det? Spillegjeld? - Noe sånt.
Om du låner meg pengene, arbeider jeg gratis for dere for alltid.
Hvor forlokkende det ennå lyder, så har jeg ikke pengene.
Du har kanskje glemt at jeg brukte hele budsjettet vårt på to spillere.
Takk for at du hørte på meg.
- Herr Rose, takk for at du kom. - Du kan kalle meg Chris.
- Så, Chris. Du vil avslutte kontoen? - Jeg vil ta ut pengene i dag...
men vil også ta opp et så stort lån som mulig.
Han begynner å samle inn pengene nå. Han er i banken.
Sørg for at du har kontroll på ham. Han får ikke gå til politiet.
Jeg kan ikke hjelpe deg om jeg ikke vet hva pengene skal brukes til.
Lånet bygger på sånt som hus, jobb og sikkerhet.
Om det er alt jeg kan låne, så får jeg takke for meg.
Hør. Jeg får 65 000 i morgen. Spør Dimitri hvor han vil ha dem.
Og slutter dere å forfølge meg, vil dette gått mye fortere.
- Alt er din feil, Adam. - Unnskyld, det var ikke meningen.
- Du skulle ikke ha skåret. - Sier du det?
- Hvor mye skaffet du? - 70 000, omtrent.
- Det er ikke i nærheten. - Det fatter vel jeg også?
- Unnskyld, trodde dere spillere var rike. - Ja, i inntekter, men ikke kontanter.
Det er visst mer lukrativt å veive med tomme flasker og true spillere.
- Hvem hadde kunnet ane det? - Unnskyld, du mistet meg.
Glem det, kamerat.
Jeg har vært overalt for å forsøke å skaffe pengene.
Vi har visst bare et valg igjen og du skal hjelpe meg med det.
Iblant ønsker jeg at jeg hørte på moren min. Du har dårlig innflytelse.
Da hadde jeg sluppet å være her nå.
Er du klar?
Ålreit.
Ikke rør deg!
- Bli igjen i bilen. - Still deg foran bilen.
Ikke rør deg. Ikke rør deg.
Kom an.
Som dere lovte har dere kommet med deres første...
- avbetaling. - Hvor er Chris?
Ikke tenk på ham. Jeg ville prate med deg alene.
Må være fint å ha en venn som gjør så mye for deg.
- Hva faen er dette? Hent inn Viktor. - Ja, sjef.
- Viktor? - Hva er det?
Viktor, åpne eskene og ødelegg dem med det samme.
- Er det her kassene dere stjal? - Ja, hvorfor det?
De er koblet til sikkerhetsanordninger.
Kompliserte låser, fargeampuller og sporingsutstyr.
- Unnskyld, vi visste ikke. - Håper ikke politiet sporet dem.
Hvis de har gjort det, vet vi hva som skjer. Ikke sant, Adam?
Det er de første 25 000, dessuten fikk dere de andre kassene.
Sjef, det ligger 30 000 i de ødelagte kassene.
Utmerket. Så dere har tatt med dere...
100 000 i dag. Dette blir nok et strålende samarbeid.
Skål.
- Konstabel Rice. - Inspektør Crawford?
- Hva har vi her? - Saunders får forklare for deg.
- Saunders!-Sir. - Takk.
- Saunders. - Verditransportran. 40 000...
- sammen med en masse papirer. - Så de vil ha ut forsikringen?
Noe man kan forstå. To gjerningsmenn med fotballspillermasker.
- Kan butikkeierne stå bak? - Kanskje. De er ingen engler...
men en jobb fra innsiden er oftest mer organisert.
- Dette var litt opportunistisk. - Hva sa vaktene?
De avhøres på stasjonen, men de får ikke gjøre motstand ifølge firmapolicyen.
Så to skøyere dukker opp og stikker med 40 000 pund i kontanter-
- uten at et skudd avfyres eller slagsmål oppstår?
- Toppen. - To menn utkledd som fotballspillere-
- ranet en verditransport i dag i Romford, men ingen ble skadet.
Gjerningsmennene kom unna med 40 000 pund. Politiet søker vitner.
Særlig en liten gutt som ble fanget på bilde foran fluktbilen.
- Hvorfor sa du ikke noe? - Jeg vet ikke.
Jeg skammet meg, antar jeg. Dessuten hadde du trøbbel med Marcel.
Alle de problemene er så små og irrelevante nå.
Du kjøpte kanskje tid, men hvordan skal vi skaffe 1,9 millioner pund på tre uker?
Vi kan ikke fortsette med verdi- transporter. Det er for lite penger-
-og dessuten er de sporet.
Det var bare en begynnelse. Dette er nøkkelen, det er jeg sikker på.
Vi må ha en plan, finne motstandernes svakheter-
- og ta hjem trofeet på slutten av sesongen.
- Vi fant bilen. - Utmerket, hvor?
Utbrent i skogen. Den ble stjålet forrige uke og det fins ikke bevis i den.
- Jeg hadde håpet på spor. - Vi har fantombildene du ville ha.
Alt? Utmerket. Vis meg. Noen kjente eller nye?
- De er definitivt kjente. - Får jeg se?
Morsomt, Lee. Godt jobbet, alle sammen.
Håper at dere ler når de dreper noen ved en feil også.
- Utrolig! Så detaljert. - Vi må gjøre det rett.
- Ingen feilsteg. - Hvordan vet du at det fins penger der?
Se på denne listen. Det er andre kriminelle med sidevirksomheter.
- Hvordan fikk du tak i den? - Jeg tok den fra Dimitris skrivebord.
- Nå tar vi ikke fra de uskyldige. - Ta fra de rike og gi til de rikere.
Men forblir det samme. De er farlige, Adam. Vi kan havne mitt i en gjengkrig.
- Det kunne ha vært verre. - Jaså? Hvordan det?
Vel, tall...
Det kan ikke bli verre, men hvordan skal vi kunne rane alle forretningene?
- Det blir bare vi i begynnelsen. - Hvor skal vi begynne?
Denne sneaker-butikken.
- Det var fantastisk! - For en idiot. Butikkeieren.
- Han dro av meg masken. - Han kjente deg ikke igjen.
Det spiller ingen rolle. Han hadde kanskje kameraer.
- Hvor mye tror du at vi fikk? - Mer enn jeg ventet.
Vi sjekker dem på nettet og gjør et overslag før Dimitri får dem.
Ja, han får ikke lure oss igjen.
- Beklager at du måtte vente, herr Raheem. - Ingen problemer, bare du tar svina.
Vi gjør alt vi kan. Kan du fortelle hva som skjedde i dag?
Jeg skulle akkurat stenge da jeg ble ranet av to menn.
- Bare to menn? - Jeg tror det. Det gikk så raskt.
- Bare to kom inn i butikken. - Hva skjedde så?
Så begynte en å fylle bagen og når den andre fikk pengene, forsvant de.
Vi ser på materialet fra kameraene dine og ser om vi kan få fram noe mer.
- Vet du hvor mye som ble stjålet? - Jeg hadde ikke talt kassa ennå.
- Men de tok nok varer for minst 200 000. - Det var vel joggesko?
- Visse koster 2000 til 3000 per par. - Da forstår jeg hvorfor de slo til.
Det blir vanskelig å selge. De bar masker. Noe annet signalement...
- som kan hjelpe meg i saken? - Ja, en av dem var Chris Rose.
- Unnskyld, hva sa du? - Han med våpenet var Chris Rose.
- Så han lignet fotballspilleren? - Jeg tok tak i masken hans.
Og da jeg så under, var det Chris Rose.
Saunders!
- Ok, du kvitter deg med bilen. - Samme sted som sist?
Nei, politiet leter etter den nå, så ta et annet sted raskt.
I morgen på denne tiden har Dimitri omtrent 500 000 pund. Takk, mann.
En venn hjelper en å flytte, en sann venn hjelper en å flytte et lik.
Vi løser dette, ok?
- Det ligner ham. - Ja, men hvorfor skulle han gjøre det?
Kanskje han har en tvillingbror eller så har han to masker.
Du og dine gale teorier. Men han ligner virkelig.
Så hvorfor drar vi ikke og prater med ham?
Hei, Chris. Det er Ashley.
Jeg er så lei for det jeg sa. Jeg har tenkt å ringe deg i et par dager.
Jeg savner deg. Jeg trenger deg.
Jeg overreagerte.
Ring meg når du hører dette. Ha det.
Hei, Chris. Ring meg. Jeg vil bare prate.
- Chris Rose? - Ja... hvem spør?
Jeg er inspektør Crawford og dette er konstabel Saunders.
- Hvordan kan jeg hjelpe dere? - Jeg er usikker på om du kan det.
Vi etterforsker et ran som inntraff i dag og navnet ditt har dukket opp.
Kan du bli med til stasjonen og svare på noen enkle spørsmål?
- Burde jeg kontakte advokaten min? - Nei, ikke noe sånt.
- Det er sent. I morgen tidlig kanskje? - La oss få det unnagjort.
- Tar vi deres? - Saunders kan kjøre din bil.
Slapp av, han er en god sjåfør.
Hvem kan man stole på om man ikke kan stole på politiet?
Adam, gjør dette og dette. Hvorfor må jeg gjøre drittjobben?
Får jeg ringe? Jeg skal treffe en venn i morgen, men burde avlyse det.
Ja da, men ta det på høyttalertelefon.
Hvem faen er det?
- Hei, Adam. Beklager å ringe så sent. - Ingen fare, hva skjer?
Jeg vil ikke at du får panikk, men jeg sitter i en politibil på vei til...
- White Chapels politistasjon. - Hørte du det?
- Hva faen har du gjort? - Jeg rekker nok ikke treningen...
med Dimitri i morgen, så løs det og hent meg på politistasjonen senere.
- Ok, men jeg har problemer med bilen. - Lån bilen min på politistasjonen da.
Du vet hvor reservenøkkelen er. Vi ses på stasjonen, ok? Vi snakkes senere.
Ok, jeg venter på at skal du ringe.
Dette er et uformell intervju med herr Chris Rose den...
- 18. - 18. juli, klokken...
- 00.30. - 00.30.
- Takk for at du hjelper oss, herr Rose. - Jeg er glad for å kunne hjelpe til.
Hadde ønsket at det var tidligere på dagen og visste hva det handlet om.
Vi tror at du kan hjelpe oss med å svare på noen spørsmål.
- Hvor var du klokken fem i dag? - Ja, det er litt pinlig...
- men jeg gjorde slutt med kjæresten. - Kan hun bekrefte det?
Selvsagt. Det var ikke pent, så jeg vet ikke hvor samarbeidsvillig hun er.
Jeg bedro henne... men denne SMS-en kan kanskje hjelpe dere.
- Hva handler det om? - Klokken fem i dag gikk to menn...
inn i en sneaker-butikk og ranet den. De bar fotballspillermasker.
En maske av meg? Agenten min signerte en kontrakt med et eventfirma nylig-
- som produserer gummimasker til fansen. Jeg kan vise dere.
- Det trengs ikke. - Det har blitt begått to forbrytelser.
Du hørte kanskje om verditransportranet forrige uke?
Der hadde de to gjerningsmennene masker av to fotballproffer.
Selv om de endret modus, tror vi at det er samme personer.
Så dere har tenkt å intervjue alle spillere i ligaen? Lykke til.
Så klart ikke. I dag hadde vi nemlig et gjennombrudd.
Under ranet ble masken trukket av på en av gjerningsmennene.
Butikkens overvåkingskamera fanget ham på bilde.
Nå forstår jeg hvorfor dere ville snakke med meg. Han er virkelig lik meg.
- Er det ikke deg? - Nei. Jeg forstår hva dere tenker.
Hadde jeg hatt en tvillingbror hadde jeg også intervjuet ham, men nei.
Jeg er en Premier League-spiller. Hvorfor skulle jeg rane en butikk?
- Det er hva som gjør oss forvirret. - Du signerte for East Stratford...
- men var misfornøyd med overgangen. - Hva har det med saken å gjøre?
Det var en god kontrakt, men jeg likte ikke at en annen fikk bedre betalt.
Jeg har også hørt om innvielsesriter blant nye spillere.
Tror dere dette er en slags vits? Klubben ville sparket meg.
Herr Rose... Chris.
Jeg sier bare at folk gjør veldig dumme ting iblant.
Om mannen på bildet skulle være du, er det best at du sier det-
-før det sporer av.
- Hva skjedde? - Jeg forteller i bilen.
Herr Rose.
En ting til. Ja...
- Ring om du kommer på noe. - Selvsagt, inspektør. Takk.
Wow, for en skjønnhet. Jeg har to store schæfere hjemme.
Kona maser alltid om at jeg skal skaffe en større bil. Den hadde vært perfekt.
Er det ok?
- Hva er dette? - En lang historie, inspektør.
Jeg tror det bagasjerommet har feil form for oss.
- Jeg trodde at vi var ferdige. - Du har visst null tillit.
- Hva skjedde? - Jeg var nødt til å laste av varene...
så jeg kjørte til Dimitri og kjørte rett hit.
Suverent. Vi drar, jeg har fått nok av denne politistasjonen.-Adam?
- Behåene da? - Det var moro å legge dem der i stedet.
- Moro? - Det gikk bedre enn jeg trodde.
- Du skulle sett minen din da han åpnet. - Hvor fant du dem, eller samme det.
Du er en sånn idiot.
Vi kan vel gi skoene til laget.
- Det er nok ikke din stil, Karina. - Sant.
Alexei, min bror. Da idioten skåret mål...
trodde jeg at vi hadde tapt masse penger, men vet du hva?
- Det er det beste som har hendt oss. - Jeg er enig.
De har betalt tilbake over en firedel på mindre enn en uke.
- Før vi vet ordet av er de borte. - For en skjebne.
De betyr at vi, deres kolleger får tilbake pengene fortere.
Men jeg liker arrangementet. Penger gratis, risikofritt for oss.
Hvem sier at det må slutte?
- For en dag. - Jeg burde dra hjem.
Du kan bli her. Du har vel likevel ingen seng hjemme?
Ikke egentlig. Jeg sover i en sovepose på gulvet.
Har de virkelig fått nyss om oss?
- Jeg vet ikke. De har bare et bilde. - Da er det ut!
- Ikke vær så pessimistisk. - Hva gjør vi da?
Fortsetter som før. Vi må bare være smartere.
Vi begynner med det du foreslo i går.
Så med andre ord, tror jeg at selv om vi spiller veldig godt individuelt-
-har vi fremdeles problemer med laget.
Jeg vet hva dere tenker. Dette handler ikke om enkeltpersoner.
Dette gjelder alle her inne, men jeg har en løsning.
Vi burde gjøre noen lagaktiviteter sammen bortsett fra fotball.
- Vi er et fotballag. - En teambuilding-helg?
- Jeg tror også at det er feil. - Godt at dere er enige om noe.
Dere får velge aktivitet, så begynn å tenke. Jeg vil ha svar i slutten av uken.
Så lenge forsikringsselskapet godkjenner det, gjør jeg det. Stikk nå.
Da setter vi i gang.
Gi oss pengene! Skynd deg!
- Resten også. - Skynd deg.
- Jeg vet at det fins mer. - Gi meg en sjokoladekake nå.
- Vi drar! - Vent på meg!
- Gi oss pengene. - Legg verdisakene i vesken.
Smykker eller noe? Lommeboken.
- Legg det i vesken. Ikke rør deg. - Skynd deg.
- Gi meg en drink! - Hent pengene der borte.
Rolig. Fyll vesken med penger.
Du klarer deg om du gir oss pengene. Vær rolig.
- Bare gi oss pengene. Fyll vesken. - Det er sikret bak.
Det er mer der, ta resten.
Sånn ja. Det er mer. Femten sekunder.
Det er ikke mer.
- Eks-kapteinene har slått til igjen. - Hva kalte du dem?
- Avisene kaller dem eks-kapteinene. - Jeg forstår, jeg sa jo det.
- Vi drar. - Sir, de tok algeriernes forretning.
Det er ikke gode nyheter. Skynd deg.
Politiet er forbløffet over alle ran som har hendt i East London og Essex.
Scotland Yard ber folk om ikke å uroe seg, siden alt er under kontroll.
Mange kritikere kaller samtidig politiet for amatører.
- Har du lest? - I morgen tar jeg inn Chris og Adam.
- Vi klarte det til slutt. - Tre ukers hardt arbeid...
og bare 500 000 igjen.
- Hva drikker du? - Vodka. Jeg har begynt å like det.
- Hvorfor treffes vi her? - Jeg ville gjøre det med stil.
Premier League-spillerstil.
- Gutter, takk for at dere stiller opp. - Vi skulle gjøre mer sammen.
Sant, men han mente nok noe tryggere. Vil noen hoppe av, har dere sjansen.
- Ingen vil klandre dere. - Dere er en del av planen vår nå.
Her har vi maskene og redskapene. Vi ses i bussen når dere har skiftet.
Ok, gutter. Dere to blir her. Resten går inn nå. Skynd dere.
Ta med så mye du kan, så stikker vi herfra. Skynd dere.
- Her er vi. Siste betalingsdagen. Klar? - Siden dag en.
La oss avslutte det.
Jeg har ti vesker til i bilen. 700 000 totalt.
Ta bilnøklene hans og hente veskene.
Men du skyldte meg bare 500 000 til.
Vi hadde flaks. Vi betaler 200 000 ekstra for friheten vår.
- Vi antok at du hadde noe på oss. - Listig.
Veldig smart og helt rett.
Men du er en ærbar mann, Christoffer Rose. Du lovte å betale tilbake-
-og det har du gjort.
Så... Hva gjør jeg nå?
Hva syns du, Alexei?
Nå som politiet er etter dem, burde vi la dem gå.
Jeg er enig. De hadde flaks denne gangen. Vi vil ikke utfordre skjebnen.
- Se hvordan det gikk fra begynnelsen. - Sant.
Ok, dere har en avtale, gutter. Dere har kjøpt dere fri, men...
jeg vil aldri se dere igjen.
- Er det forstått? - Jeg skal aldri spille igjen.
- Hva faen foregår? - Chris!
Ikke rør meg.
- Hva faen skjedde akkurat? - Jeg samarbeidet med politiet.
- Inspektør, kan du ta av dem? - Hvorfor sa du ikke noe?
- Bestevenner forteller hverandre alt. - Så du kunne nekte uten lyve.
Du er dårligst på å lyve. Vet du hvorfor du har spilt bort så mye?
Fordi du aldri forteller. Alle vet når du lyver.-Inspektør.
- Fikk vi nok bevis? - Vi fikk hele samtalen.
Dimitri og gjengen hans åker inn i veldig lang tid.
Jeg har så mange spørsmål nå, Chris. Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
- Det begynte ved avhøret. - Hvis dette skulle være du...
så foreslår jeg at du forteller før det sporer av.
Ok, dere har rett. Det er meg.
Jeg og vennen min blir presset av den russiske mafiaen. Vi må betale dem.
- Lee, kan du ikke dra hjem til jenta? - Ja da.
Da løser du det.
- Jeg røyker ikke. - Ikke?
Kan du fortelle hvordan du kom i kontakt med den russiske mafiaen?
Crawford minnet nok om pappaen min. Han var også spesiell.
Det var Chris' eneste vei ut av marerittet. Sammen hadde vi en ny plan.
En som fikk Dimitri til å tro at politiet ikke visste noe.
Crawford, det er Rice. Han går inn nå.
Hva slags politi ville tillate to fyrer å fortsette å stjele?
Lurte du på ikke hvordan Dimitri kunne bevokte oss så nøye?
Mobilen Alexei ga meg ble sporet.
Og den kunnskapen muliggjorde den andre delen av planen vår.
- Konstabel Rice? Hender det i kveld? - Ja, vi har blitt informert.
Derfra ble alle forbrytelser arrangert av politiet som brukte beslaglagt bevis...
- og politifond som lokkemat. - Enda en av Crawfords ideer.
Vi har alle gjort ting før, så still opp og legg bidraget ditt i kassen.
Men etter en stund visste vi at det måtte få en slutt.
Vi trengte resultater før Dimitri brukte opp pengene.
Det var da jeg involverte hele laget.
De hjalp meg å skaffe penger til de første fire veskene.
Og de elsket å fake et ran mens russerne så på.
Ja, det virket sånn. Så hva stjal vi egentlig?
Bleier. Tolv store vesker med bleier.
- Hvordan lyktes politiet med det? - Vi har jaget Dimitri i flere år...
men kom ikke nær ham. Vi hadde kunnet lokket ham, men fikk ikke.
Dere forårsaket kaos, så jeg måtte gi dere et nytt fokus.
- Utrolig. Takk så mye for alt. - Ingen årsak.
Jeg er glad at det løste seg til slutt. Og nå til den siste puslespillbiten.
- Her er alle pengene du spilte bort. - Hva, hvordan?
Jeg fikk tilbake mine 75 000, da politiet fikk tilbake de stjålne skoene-
- og forsikringsselskapet ga meg en liten bonus. Derfor får du dette av meg.
Jeg har et til en annen person også.
Vet du hvor mye problemer du har forårsaket fotballverdenen?
Blås i ham. Han trenger sine små stunder for å føle seg elsket...
- selv om han driter på vennene sine. - En sak har plaget meg en stund.
- Jeg liker deg ikke, men du er god. - Bedre enn deg.
Du var ikke den eneste som trodde at ranene var juks. Det var en til.
Ikke sant, Marcel?
Så god Marcel enn er, så har han fremdeles ikke skåret mål.
- Og han takler medspillerne sine. - Hva prøver du å si?
Du har tatt bestikkelser for å fikse kamper fra begynnelsen, ikke sant?
Marcel Remy, du er anholdt mistenkt for kampfiksing.
- Kan du oversette det? - Slipp ham!
Mine damer og herrer, får jeg deres oppmerksomhet?
Jeg vil introdusere dere for en god venn. Dette er Josh.
Josh, på East Stratford FCs vegne...
vil jeg gi deg denne sjekken. Takk.
Herregud, vi fikk akkurat en sjekk på 100 000 pund. Takk, East Stratford-
-og takk, Chris Rose.
- Hvor skal du? Kom tilbake og fest. - Kanskje senere.
Det er noe jeg må løse først. Vi ses om en stund.
Ja da. Takk for alt, bror. Du har vært en sann venn.
Hils henne fra meg.
- Chris, er det deg? - Jeg har en hel del å forklare.
- Vi må treffes. - Ja da, jeg kommer med det samme.
Ashley, jeg elsker deg.
Hopp inn i bilen.
- Unnskyld, er du Chris Rose? - Ja.