De senaste 10 åren
har över 150 personer rapporterats försvunna på Kennet & Avon-kanalen
Ingen kände till vilken fasa som väntade dem
på den 140 km långa kanalen...
Ingen...
tills nu
- Varför packade du så mycket? - En tjej måste ha det nödvändigaste.
Packa lätt. Som alla goda scouter är jag redo.
Åh, jag älskar män i uniform. Har du en liten scout där?
- Jag lämnade den hemma. - När vi kommer hem, då...
Jag älskar att vara här. Jag känner mig så levande.
Det kommer bli en underbar helg. Det känner jag på mig.
Bara det kunde klarna upp lite.
Vad i helvete!
Soph!
Jag har saknat dig.
- Hur är läget? - Det här är Ben.
Det är ett viktigt affärssamtal.
Vi har inte varit ute så här sen vi var barn.
Jag tar väskorna.
Om du får problem, ring Giles Halsey. Han är bra.
Han fixar allt du behöver.
Vad har du där? Vad har du hittat, Jumper?
- Har du styrt en sån här skönhet förut? - Med mina föräldrar när jag var liten.
Strålande, då vet du att den är kontraintuitiv.
Tryck till vänster och den går till höger, och vice versa.
Gå inte för fort. Håll dig till 4-5 km/h.
Kör du fortare kan du tappa kontrollen.
De här skönheterna är inte lätta att svänga med.
Är det bara du som styr pråmen i helgen?
- Det verkar så. - Ring, om du har problem.
Problem?
Om du planerar att hänga med, får du hoppa ombord.
Bon voyage.
Du ska väl glo i mobilen hela helgen. Jag behöver hjälp med pråmen.
Jag är ingen pråmare direkt.
Jag har verkligen sett fram emot det här.
Jag får ingen signal här.
Han är stressad just nu. Han jobbar för att för att bli befordrad.
- Jag gillar hans hängivenhet. - Vad är det han gör?
Han är fondchef på Gorlman Finance.
- Jag hittade ingen öppnare. - Alltid redo.
Skål.
Jag visste att det fanns en mening med resan.
Vad tycker du om Ben?
- Sophie är lycklig, så var snäll. - Jag är alltid snäll.
Ben är mer intresserad i sin mobil än i mänsklig interaktion.
Eftersom du ber mig, så ska jag anstränga mig.
Vill du testa?
- Kanske senare. - Kom igen!
Sådär ja. Håll den stadigt.
Lätt som en plätt.
Här är vi på en pråm för en helt galen helg med skoj och skratt.
Vem vet vart det bär och vad vi får vara med om.
Men så länge som ölen forsar kommer pråmen att gunga.
- Allt bra? - Jag måste ladda mobilen.
- Kat laddar sin där. - Jag har större behov.
- Visst är det skönt? - Lite för mysigt för mig.
Man kan ju knappt stå rakt. Varför kan vi inte åka till nåt varmt ställe?
Jag tyckte det var kul att Kat bjöd med oss... efter det som hände mamma.
Jag tänkte bara att det kunde vara kul att vara ensamma.
Jo, men försök att anstränga dig lite. Det betyder mycket för mig.
Är det okej om vi förtöjer här? Fixa lite mat, fiska lite?
Jag tror vi hoppar fiskandet.
Kom igen, du har varit där i evigheter. Jag måste pissa.
- Fem minuter. - Jag pallar inte längre.
Det duger ju åt björnarna.
- Du och Ben, då? - Visst är han underbar?
- Du gillar väl honom? - Självklart. Är det kyrkklockor jag hör?
Visst. Vi har ju bara känt varandra i några månader.
Men vi är verkligen galet förälskade. Vi har faktiskt pratat om det.
Är det sant? Jag skämtade ju bara om det.
- Ben gillar att planera allt. - Det var fan.
Jag gillar det draget. Du och Mark, då? Ni har väl pratat om det?
Mark är spontan. Han gillar inte att planera.
Jo, men nån idé om framtiden har ni väl?
Vi är båda lite trasiga sen tidigare. Vi tar ett steg i taget.
Jag gillar det, han gör det. Det är lugnt.
Mamma gillade honom verkligen.
Hon sa: 'Du har fått en bra en där'.
- Tror du mamma hade gillat Ben? - Ja, absolut.
- Men pappa hade nog inte. - Han gillade aldrig mina pojkvänner.
Jag minns när du tog hem Mike Tucker och han såg er hångla i köket.
Tucker the Fucker.
Mamma gillade inte honom alls. Hon sa att han inte var bra för mig.
- Ja, men hon hade ju rätt. - Det hade hon alltid.
- Vad glad jag är att du kom. - Jag också.
Jag skulle inte ha hängt med. Det är ingen signal nånstans.
Det är det som är själva idén. Att komma bort från sånt.
En del har en märklig syn på nöjen.
Har får ni inget. Inget levande.
- Varför det? - Cyanobakterier. Det kryllar av dem.
- Cyano, vadå? - En bakterie som är vanlig i kanaler.
Men det har förvärrats på grund av klimatförändringen.
Oroa er inte. den är inte dödlig för människor.
Men den har orsakat utslag, illamående, Explosiv diarré´.
Det är bara att undvika att dricka vattnet. Bada inte i det heller.
- Det hade jag inte tänkt. - Tack för infon.
Fan, jag har fått nåt här.
- Stänk inget äckelvatten på mig! - Jag sa ju det.
Är det...
blod?
- Tänker du inte på vad du missar i stan? - Nej, inte jag. Se dig omkring.
Det här är livet. Ett liv utan konformitet.
Man hetsar upp till ett jobb man hatar för att kunna köpa skit man inte behöver.
Du, då? Skulle du kunna bo på landet?
Koskit och kostymer är ingen bra mix.
Ni är sjuka. Den friska luften är frihet.
Helt isolerad i ens eget paradis. Långt bort från alla urban stress.
Varför saktar du in?
Vad gör vi nu? Du hoppar iland och öppnar slussen.
När vi är inne i kammaren stänger du. Släpp in vattnet.
När vi är på samma vattennivå öppnar du den andra slussen och vi far i väg.
Om det är så enkelt, kan väl du göra det?
Du sa ju att du inte var pråmare och nån måste styra skeppet.
- Här. - Vad är det?
Det är nyckeln till slussen.
Jerry, din gamle skojare. Vad händer?
- Hur mår du? - Jag känner mig trött.
- Nej, mer lummig. - Det är inte så lätt att styra.
- Det krävs fokusering. - Ben får ta över lite.
Ja, lycka till.
Mark är lite hängig, kan inte du ta över?
- Inte konstigt, så mycket som han druckit. - Ska han styra hela helgen?
- Jag kan inte. - Om du lägger bort mobilen så kan du.
- Kom igen, älskling. - Ja, kan han, så kan jag.
Vad menade han med det?
- Jag är här för att ta över lite. - Okej.
- Höger för att svänga vänster. - Jag fattar.
Vad fan gör du? Det är min pråm, din jävel!
- Vad håller du på med, kukhuvud? - Ledsen, kompis, nybörjarmisstag.
Fan inte din kompis. Du får fan i mig pröjsa. Kolla in min pråm.
Åk hem med er! Ni kommer inte undan med det här.
- Vi är ledsna. - Vadå, ledsna?
Gå in er pråm, skrikapa!
Vad fan kallade du mig? Det här är inte över, jävla bracka!
- Var är vi? - Jag vet inte.
Stället var inte utmärkt på kartan eller i guideboken. Följ skyltarna.
- Kanon, då är vi vilse. - Hej, pappa.
Vi har dålig täckning. Ja, det är vackert här.
Jag förstår varför mamma älskade det. Ja, Soph är här. Hon hälsar.
Vi är vid ett ställe som heter Jolly Farmer.
Pappa! Fan också.
Jumper! Kom hit, gubben!
Kom hit!
- Har ni sett min hund? - Nej, kompis, ledsen.
Jag skulle hoppa in i pråmen och segla tillbaka, om jag var er.
- Varför då? - Det är inte säkert här på natten.
- Vad menar du? - Jumper!
Det är redan för sent för dig.
Jag hoppas du hittar hunden.
- Vad var det där? - Jag antar att han vill hitta sin hund.
Blade, Hammerhead... är det ni?
Är ni vilse?
Vill ni ha nåt att dricka eller inte?
Jag tar en pint lager, tack.
Jag tar ett glas pinot grigio.
- Ett stort glas husets vita. - Vitt vin?
- Vi serverar inte varm mat med idag. - Skojar du?
Vi har slut på färskt kött. Jag kan erbjuda en sandwich eller en påse chips.
- Då dricker vi middagen. - Ett glas vitt till mig. Jag går på toan.
Jag tar samma. - Jag hänger på dig.
Två glas vitt också, tack.
- Jag är jättehungrig. - Köp en påse chips då.
Chips mättar inte mig. Jag skulle vilja en biff, eller nåt.
- Var det allt? - Två påsar chips också, tack.
- Smak? - Räksmak.
Vill du inte ha?
- Vad blir det? - 14 pund, 56 pence.
- Kort? - Endast kontanter.
Tack.
- Inget dåligt ställe, va? - Jag har sett bättre... Mycket bättre.
- Vill du ta ett bord? - Vänta lite.
- Vad kan jag ge er? - Tre öl, tack.
- Vem är den tredje till? - Jag är törstig.
Om den är till ynglingen ni lämnade därute vill jag se ID.
- Han är gammal nog. - ID, eller så får han läsk.
- Vad är problemet. - Jag kan bli av med rättigheterna.
- Vem fan bryr sig. Vi är på vischan. - Jag bryr mig.
- Vad kostar en Cola? - 10,50.
Gå nån annanstans om ni inte gillar det.
- Helvete. Det är dem. - Vilka då?
Puckona som du körde in i.
- Får jag mobilen... Jag ringer polisen. - Vi ringer inte polisen.
- Vilket vidrigt ställe. - Det är var det handlar om på landet.
Man måste bli lite skitig.
Kom igen.
Kat, kom hit.
- Vad är det? - Det är dem.
Jag vill inte ha nåt bråk här ikväll.
- Har ni kallat frugan för apa? - Jag kallade henne skrikapa.
- Vad var det jag sa? - Du har inte med det här att göra.
Jo, det har jag.
- Vi sa att vi var ledsna. - Ni är skyldig mig pengar.
Du är skyldig mig en ny mobil, som är värd mycket mer än er gamla pråm.
Jag gillar inte att ni brackor kommer hit och tror ni är förmer.
- Lugna ner er. - En subba från Cornwall?
Tror du att du kan komma hit och styra och ställa?
Bristol eller Cornwall, det är samma jävla inavelsfittor.
Dra tillbaka till det ni kom ifrån.
Jag dödar dig!
Ingen dödar nån i min pub.
Jag varnade er. Ut ur min pub!
- Ni hörde den gamla damen, ut. - Jag pratade inte med dem.
- Du kan ju inte ta stadsbornas parti. - Ni kommer in och stör den friden.
Ut, annars lovar jag att era hjärnor kommer dekorera väggarna.
- Låt det vara. Vi drar. - Varför är det vi som blir utkastade?
Min pub, mina regler. Ut härifrån!
Jag ber om ursäkt för landsbygden, men vi är inte alla såna.
- Jag tycker vi sticker. - Nej, vi chillar. Ta en öl.
En lokal specialitet. Huset bjuder.
Varsågoda, för resan. Men var försiktiga med den.
Det luktar som billig whisky.
- Njut av den. - Tack.
- Jag dricker inte det där. - Kom igen, ta en.
Till de som inte längre är med oss.
Skål.
Det var lika illa som det luktade.
- Är det här vår? - Får jag se?
- Vi är tillbaka. - Det är definitivt vår.
Varsågod, Ben.
Jag kommer ombord.
Kommer, kommer.
Det är slut på helgens spritförråd redan.
Jag måste hitta nåt ställe i morgon. Under tiden...
Inget mer av det.
Den gamla damens hemkörda är allt vi har.
Jag mår inte så bra.
Lugn, damer. Det är bara ljuset som spelar oss ett spratt.
- Jag går och lägger mig. - Är du okej, älskling?
- Jag behöver bara sova lite. - Jag kommer om en liten stund.
God natt!
- Är han okej? - Ja. Han är ingen drinkare.
Det är jag å andra sidan.
Berättade om jag om den gången...
- Vad var det? - Ta det lugnt bara.
Tänk om det är dem...? Gå inte ut. Vi vill inte ha nåt bråk.
Du oroar dig för mycket.
- Vad ska du ha den till? - Bara utifall.
- Säg inte att du tänker använde den. - Ingen fara.
Jag är strax tillbaka.
Det var inget roligt.
Kom in igen.
- Är du okej? - Ja, men jag tror jag lägger.
Jag hänger på dig.
Jag mår inte så bra.
Mark, jag går och lägger mig.
Jag gillar när man är ärlig. Jag vill ha det ni är skyldiga.
Sophie! Sophie!
Vänta här. Skrik till om nån kommer.
Okej.
Bind dem. Brackan är i sovrummet.
Kom tillbaka!
Kom igen. Ner med dig!
Helvete! Det är jävligt starkt.
Ta vad ni vill ha och dra.
- Ta inte den där. Jag behöver den. - Så att du kan radera snusket.
Har du några gaybilder här? Hallå, vem är MILF:en?
Det är min mamma. Ta vad som helst, men inte den.
Hennes mamma är död, ditt jävla as!
Vad synd. Hon är sexig.
Det är ett släktdrag.
- Vi sticker. - När jag säger att vi gör det.
Jag är inte klar än.
Vad fan är det som händer?
Max, snälla...
Prata med mig.
Vad är det som händer?
Herrejävlar!
- Bind upp mig. - Hjälp oss!
Jag lovar, för i helvete!
Sophie!
Döda mig inte! Du får vad du vill. Här, ta den.
Det är en Rolex. Okej, pengar, då?
Jag kan föra över 5 000 pund till ditt konto.
Dina pengar har inget värde för mig.
- Vad vill du ha? - Ditt kött.
Sluta!
Ricky!
Sophie, nej!
Nej, jag går inte härifrån.
Få ut henne härifrån.
Kat, stick. Jag tar hand om dem.
- Kommer ni. Vi väntar inte! - Gå till puben, ring polisen och vänta.
Vi är tätt bakom dig.
Stick, nu!
Nej, Blade, vi behöver honom levande.
Varför går ni däråt? Puben är åt andra hållet.
Jag går inte till den pissrännan. Hon är lika galen som de där.
Vi måste ha hjälp och han måste till sjukhus.
- Jag hjälpte dig, eller hur? - Det är ert fel att vi hamnade i det här.
Hur fan ska vi veta att du kommer upp pråmen och försöker äta oss.
Hade ni inte bundit oss, hade vi kanske kunnat gjort nåt.
De skulle mörda er ändå. Vi räddade er.
Min pojkvän är kvar och slåss mot dem. Min syster och hennes kille är nog döda.
Jag förlorade min lillebror. Han var den enda jag hade kvar.
Jag beklagar din bror. Vi måste samarbeta om vi ska överleva.
Jag ber dig...
Du får klara dig själv.
Hon har ett vapen...
Den gamla haggan på puben. Hon har ett vapen.
Vet du vart vi är på väg? Du har ingen jävla aning.
Vad fan var det?
De slåss mot oss.
Hjälp mig!
Vad väntar du på?
- Vi måste härifrån! - Det här är ditt fel!
- Vi dödade den jäveln på pråmen. - Nu!
Jag lämnar dig inte här.
Kom igen, vi måste röra på oss.
- Jag har inget kvar. - Jo, det har du.
Han var mitt livs kärlek. Utan honom och Max är jag helt ensam.
- Jag har inget kvar! - Jag vet att det är jobbigt.
Jobbigt? Du är ju för fan född med en silversked i munnen!
- Du har aldrig förlorat nåt. - Vi förlorar alla nåt till slut.
Ser du den här? Det var min mammas.
Jag har aldrig känt mig så ensam som när hon gick bort.
Jag har fan inte haft det lätt.
Vi sitter i samma skit och jag är fan inte redo att dö än.
- Vart ska du? - Jag måste hjälpa honom.
- Vi ringer snuten från puben. - Det är för sent då... Kom igen!
- Varför gör ni det här? - Vi är hungriga.
Nej, snälla!
Du får äta.
Håll honom levande.
Varför? Få slut på det.
Vi njuter av att se dig lida.
Festar på ditt kött medan du ännu lever.
Jävla vildar!
- Vad i helvete! - Vad gör du?
- Vi måste göra nåt. - Det är precis det de vill.
- Går du inte blir du deras middag. - Vad föreslår du?
Jag går in och distraherar dem och du tar honom.
Vadå?
Jag antar att du fått en bra uppfostran.
Min farsa stack innan jag kunde gå och mamma var tjackluder.
Jag gjorde mitt bästa för att beskydda Max.
Han var allt för mig. Att ta hand om honom är det enda bra jag gjort.
Och de djävlarna har tagit honom ifrån mig.
- Jag heter Kat. - Jade.
Jag önskar jag kunde säga att det var trevligt att träffas.
Men jag önskar att jag aldrig gjort det.
Vill ni ha? Kom igen, era fittor!
Var är hon?
- Var är den andra? - Åt helvete!
Jag har den!
Kom igen, din amfibiska kuksugare!
Kom igen!
Jag har dig.
Sch... Var är Sophie?
Nej!
- Jag lovade mamma att ta hand om henne. - Jag är så ledsen.
Jag kunde inget göra.
Svinet var där och sen kunde jag ändå göra nåt.
Han rörde på sig i sista stund.
Jag dödade Ben.
- Du måste lämna mig. - Jag kan inte.
Ju snabbare du kommer iväg, ju snabbare kommer hjälpen hit.
Jag kan inte.
Din mamma berättade om dig när du var liten.
Alltid när du ramlade och slog sig...
grät du aldrig eller ställde till med nåt.
Du bara reste dig upp.
Det var så hon visste att du skulle klara dig.
Jag kommer tillbaka och hämtar dig.
Jag lovar.
Gå nu.
Jag tar tid på dig.
Nej, nej, nej.
- Nej, stanna! - Jösses!
- Snälla, kör! - Lugna ner dig.
Det är monster som försöker mörda mig... och min pojkvän också.
- Vad pratar du om? - Kör mig till närmaste stad.
Snälla!
Kör för fan!
- Vad är det för nåt som jagar dig? - Jag har ingen aning.
Min pojkvän är kvar och de dödar honom om jag inte skaffar hjälp.
Jag kör till närmaste polisstation. Det är 5 mil dit.
Det ordnar sig.
- Är du skadad? - Bara lite skrapsår.
Du är säker nu. Du är nog glad att jag dök upp.
Det är inte ofta nån dyker upp på vägarna här. Inte ens på dagen.
- Har du kört här förut? - Hela tiden.
Företaget tvingar mig köra på natten. Vi jobbar med känsliga grejer.
Biokemisk avfallshantering.
Jag dumpar i princip allt de inte vill ha i fabriken.
Det är lagligt, men de får problem från alla godhetsknarkare
miljöaktivister och sånt skit.
De tror det ska påverka djurlivet här.
Det är bara en urban myt.
Vi vet nog att det inte skadar nån.
Vad var det?
- Satans däck. Jävla vägar. - Nej, stanna inte.
Jag måste ju byta däck.
Det tar bara nån minut. Jag har bytt fler däck än du kan drömma om.
- Jo, men gör det snabbt. - Det är ingen fara.
Han är där! Han är där! Bakom dig!
Vad fan är det nu? Jag sa ju att jag måste byta däck.
Se upp!
Jag sa ju att ni skulle gå härifrån, men ni lyssnade inte.
- Vad gör du här? - De har ögon och öron överallt.
- De. - Vilka är de?
Utstötta ur samhället. De har tvingats att leva på kanalen i över 35 år.
Rovdjursfamiljer av vanställda, onda missfoster.
En produkt av incest, och kannibalism.
Spolar rent kanalerna för nästa måltid.
Onda rovdjur är vad de är. De slutar inte förrän vi alla är döda.
Vi är deras nästa måltid.
Du måste vila.
Ta det lugnt.
- Vad har hänt? - Jag hittade dig utanför.
Hur hamnade jag här?
Jag måste skaffa hjälp. Jag lämnade Mark och de andra i skogen.
Och min syster.
Mark mår bra.
- Var är han? - Han är däruppe och vilar.
Han är illa tilltygad, men han klarar sig.
- Jag vill träffa honom. - Det gör du snart. Allt i sinom tid.
Monstren kom till vår pråm och gav sig på oss.
De dödade min syster.
Såja, raring. Du är trygg här.
Om en kommer in här så sliter de oss i stycken.
Sitt ner, så hämtar jag nåt att äta.
- Jag är inte hungrig. - Var inte dum, raring.
Du måste bygga upp styrkan. Du måste äta.
Du måste få lite kött på benen.
Du sa ju att du hade slut på kött.
Jag fick precis in en ny laddning.
Din syster.
Det smakar så gott.
- Vad är ni för några? - Det är bara lite fredagsmys.
Var är de andra?
Du ska få betala för det du och dina vänner gjort mot min familj.
- Monstren slaktade min familj. - Min familj är inga monster.
Vi stillar vår hunger som alla andra.
Du kanske inte har päls eller fjädrar men är ändå en del av näringskedjan.
Jag har sagt till mina pojkar att inte leka med maten.
Men jag gör ett undantag för dig.
Ta henne till köket. Vi tar henne till frukost.
- Mark. - Jag älskar dig.
Du känner ett behov att sätta din tilltro till nåt.
En högre makt som du tror finns.
Du måste tro att livet är evigt och har en mening.
Om en liten stund kommer dina sista tankar inse
att det inte finns nån mening.
Min familj har livnärt sig på ert kött i åratal.
Du är inte den första.
Och du kommer absolut inte bli den sista.
Det är inget personligt.
Ingen flyr härifrån.
Nej, nej, nej, nej!