Vad gör du? Du driver mig till vansinne.
Det är en gåva.
- Sluta inte. - Där?
Ja... Ja!
Är det skönt? Det ante mig.
- Vem är bäst? Jag? - Ja.
Jag går upp och matar fiskarna och tar en kopp kaffe. Är det okej?
Ja!
Jag rostar några mackor också. Ska du ha en skiva?
Ja!
- Du är bäst. Samma tid i morgon? - Ja!
Fantastiskt.
- Stanley! Glad halloween. - Ingen dräkt i dag, Frank?
Nej. Vad har du där?
- Sällan! - Kom igen.
Du ville ner till matchvikt före jul. Har du fuskat i helgen?
- Nej! - Bit ihop.
Jag är fet. Det gör ingen skillnad. Ge mig en donut.
Du ser bra ut. Så håll ut.
Jag är en stor man. Ge mig bara en donut!
- Du gör inte ditt bästa. - Jag har gjort det.
Men jag hittar det inte. Du får det om en timme.
Du är kanske arbetslös om en timme.
Tror du att du får lön för att jaga gjejer hela dagarna?
- Tror du det? - Jag försöker...
Förlåt, Dave. Jag såg inte att det var du. Vad händer?
- Rob håller på att bli arbetslös. - Laskey-rapporten är försvunnen.
Åh nej. Den du jobbade på i går?
- Ja. - Du jobbade hela dan på den!
- Jag vet, hela dygnet. - Jag skickade den till Personal.
- Va? - De behövde den.
Jag skickade ner den. Du sa åt oss att göra saker och ting själva.
- Jag behöver den rapporten! - Förlåt.
- Idioter...! - Hemskt ledsen, Dave.
- Du har typ... en timme på dig. - Tack så mycket.
Hej, Dave. Suverän dräkt. Jättefin, verkligt övertygande.
- Jag är pirat. - Är du pirat? Jaha... Vad kul.
Hör ni, Dave är pirat!
Skithäftigt. Vi ses, Dave.
- Har ni sett den nya tjejen? - Nej. Var?
- Hon är snygg. - Vem föreställer du?
- Din pappa. - Lägg av.
Det är en hyllning. Vem är du?
Clark Kent. Ser du?
- Det är bra. - Ja. - Vem är du då?
Jag föreställer firmans klättrare. Ser ni inte? Firmans klättrare...
- Vad bra. - Rätt svagt, va?
Det är inte kul. Inte kul.
Stanleys pappa? Skitbra. Har ni sett den nya tjejen?
Hon är läcker.
Hör upp! Tillåt mig presentera denna vackra kvinna här till höger.
Hon heter Diana Evans.
Diana ska hjälpa oss få fart på vår bolagsavdelning.
Hon är ung och aggressiv och vi är glada över att få henne.
Diana?
Tack för din fina presentation. Jag hoppades kunna smyga in.
- Alla är så fina. Glad halloween. - Glad halloween!
Jag ser fram emot att få jobba här. Jag lovar att nästa år klä ut mig.
Om ni har frågor eller vill säga hej är ni välkomna till mitt lilla bås.
Särskilt herrn där borta i vit skjorta och grå slips.
- Vem - jag? - Ja, du.
Jag har väntat hela livet på dig.
Och här är du.
Du är meningen, syftet med mitt liv.
Mitt öde.
Tack så mycket. Jag ser fram emot att få prata med er alla.
Diana...
Jag ska bjuda ut henne. Ja...
- Det borde du göra. I dag? - Kanske.
- I kväll? - Kanske. Kanske i morgon.
Sex veckor senare
Hej, chefen. Det här är din chans.
Ytterligare sex veckor senare
GLAD ALLA HJÄRTAN
Ett år senare
Nej, lapplisa klockan 2. Förtjusande lilla Rita, jo pyttsan!
Vi måste hjälpa honom. Vem har en 25-centare?
- Jag har inga fickor. - Jag har en!
Jag lägger den bredvid honom.
- Jag drar. - Snyggt kast!
Jag bryr mig inte. Jag behöver Henderson-rapporten kl. 15.00.
Ja, kl. 15.00 i dag. Stanley Minton, problemlösare.
Det var därför de anställde mig. Be Flaherty köra upp det i arslet!
Vill han prata med mig, säg att fyra hissar och två trappor leder hit.
- Du pratar inte med nån, va? - Vänta. - Nej.
Det är inte slavarbete. Det är helt lagligt.
- Varför fortsätter du? - Det är kul.
- Lägg på. - Jag måste lägga på.
- Är du beredd? Jag har en nyhet. - Vad då för nyhet? Få höra!
Hon har gjort slut med sin kille.
- Diana. - Diana?
Ja... Diana.
Denna fonden kan investera i delrätter utgivna av vår bank.
Om de styrker ägandet av vissa utländska värdepapper.
(Värdet av dessa konvertibla instrument fungerar som A)...
Döda mig.
Det är dags, va?
Det är du och kvinnan du älskar. Hennes dvärtkille är ute ur bilden.
Jag förstår det. Jag är bara inte mogen.
Kvinnor älskar dig. Nancy synar alltid skrevet på dig.
- Tjejen på dim sum-stället... - Claire.
- Du ser. - Många problem.
Tjejen på Dejavu då? Herregud! Hon kastade sig över dig.
Så fort hon såg dig fläkte hon sig över dig...
Minns du? Hon älskade dig.
- Hon var strippa. - Men ändå...
Det här tjafset har pågått för länge.
Du har väntat på tok för tålmodigt genom på tok för många pojkvänner.
Pratet om den sköna känslan du fick när du såg henne i hissen är hemsk!
Hej då. Ha en bra dag.
Du har planerat varje sekund av det du hoppas blir den perfekta kvällen.
Ni börjar med drinkar-
- går på teater, sen till krogen igen och avslutar sen vid kronbordet.
- "Kronbordet"? - Din idé. Kvällens krona på verket.
Det låter sliskigt. Och det här är inte sliskigt. Förstår du det?
Tyst, tyst nu!
- Det är dags, du är mogen. - Är det dags?
Ja, det är dags.
- Låt mig förklara varför... - För nu har vi en öppning.
Du är redo att kasta in handduken. Det är ett gyllene tillfälle.
En man dög inte och den näste har inte samlat mod nog-
- och hämtat styrkan djupt i sitt inre för att dra svärdet ur den sten-
- som är Diana. Nu har vi en öppning.
Vad har vi? En öppning.
Vi har en öppning! Vi har en öppning!
- Öppning, öppning! - Vad händer här?
Sammanträdesrummet.
- "Det var kul." - Vad gör du?
Säg inte bara "det var kul". Du måste skratta.
Gud, det här är inte bra.
Hör på mig. Det är för polerat, det låter inövat.
Gör det som om Ted precis hade dragit vitsen för dig.
Då kommer du in och är glad. Sen frågar du hur hon mår.
"Fint, bra. Vad tråkigt att höra." Allt beroende på vad hon säger.
- Sen drar du vitsen. - Om hon inte skrattar då?
Skit samma. Det är Teds vits. Driv då med Ted, han är en idiot.
- Är det dags? - Ja.
Hur är läget? Du är kungen!
Du skrattar, ler och bjuder ut henne.
- Lycka till! - Tack.
- Det är väldigt otvunget. - Otvunget är hela grejen.
- Och där är hon. - Gud...!
Jag måste kolla på kortet.
- Och B... - Snälla, dra inte B.
- Går det för fort för er? - På sätt och vis...
- Vi förstår inte vad du säger. - Jaha... Vems fel är det?
Felet är ditt. Vi bad dig komma i dag-
- för att vi ville förstå hur våra avdelningar kan samarbeta.
Vi är trötta på att se kunderna gå till Bear Sterns eller Merrill Lynch.
Det har du inte förklarat för oss.
Så nu kan du återvända till ditt bås och telefonen och stolt veta-
- att de nio människor du åt lunch med i dag och alla våra kunder-
-vet mindre om investeringar än du.
Då slutar vi!
Du behöver inte kortet. Glöm det.
- Jag vill bara titta... - Nej, du har allt där uppe.
Släng det. Så där ja. Var är vilden?
- Tack, tack, tack. - För all del.
- Var är vilden? - Vilden måste ta en paus.
Han tror att jag är dummare än han.
Diana...
Det var roligt. Hur är det?
- Bra. Hur är det själv? - Bra.
Jättebra. Det var tråkigt att höra.
- Jag tänkte ge dig några alternativ. - Tack.
Jo, Ted i postrummet drog precis en jätterolig vits.
- Har du tid en stund? - Visst. Följer du mig till mitt rum?
- Ja, ja. - Tack.
En trollkarl trollar för stor publik.
Inför finalen tvingar han en stor kille att hjälpa honom med numret.
Han får upp bjässen och säger: "Slå mig i skallen med släggan."
Trollkarlen lutar sig fram och viskar: "Lugn, det är ett trick."
Killen tar släggan, lyfter den högt och drämmer den i trollkarlens huvud.
Trollkarlen slocknar och stupar och körs i ilfart till sjukhuset.
Han ligger i koma. Ett halvår går.
Killen sitter vid trollkarlens säng och ser trollkarlens hand röra sig.
Och armen. Han tror inte sina ögon, han har legat orörlig i ett halvår.
Plötsligt sätter han sig upp, lyfter armarna över huvudet och skriker:
"Ta-da!"
- Gud, vad roligt. Är det Teds vits? - Ja, men jag justerade och fyllde ut.
- Jätterolig. Ska du med in? - Visst.
- Ska Stanley bjuda ut Diana? - Ja.
- Hon slukar honom hel. - Ska vi slå vad?
Min bästa kompis från college vann en resa till Aruba-
- och kan inte använda sina teaterbiljetter i kväll.
- Jag vet att det är kort varsel... - Visst, det vore trevligt.
Ursäkta?
Nej, det är helt otvunget. Annars ger jag bara bort dem.
Tro mig, jag känner för nåt helt otvunget. Jag behöver nåt sånt.
Bra. Det är vad det är, helt otvunget.
- Inte alls nån stor grej. - Bra. Här är min adress.
- Har du nåt emot att hämta mig sju? - Inte alls. Där är det.
Ta inte illa upp, men jag har många samtal att ringa.
Visst, jag har också fullt upp. Jag har miljoner saker på gång.
- Ja... - Det blir roligt, Steve.
- Då ses vi sju. - Sju.
Jag heter Stanley. Men vem bråkar om såna detaljer?
Herregud, du är grym.
Vi är med dig, min broder!
Far fram! Som vinden!
På honom? Fem dollar. Nästa.
20 dollar? En troende.
Titta, här kommer ledningen. 2-1 efter 12. Hela natten ger 5-1.
Efter midnatt ger...
Han är härlig men har inte en chans.
Jag tror att Stanley får efterrätt.
- Jag tycker att han är gullig. - Han är helt fel för dig.
Han är töntig, men alla killar som jag tänt på har varit katastrofer.
Du kanske ska fråga dig varför.
- Det måste finnas en prins där ute. - En riddare som är ädel och stark.
Som öppnar dörrar och skriver dikter.
Du söker en drakdödare. Ridderligheten är död.
Ska jag sänka kraven och leva med en man som behandlar mig som skit?
Det måste finnas nån för mig.
- Vart ska ni? - På teater.
Då är du hemma tidigt.
Knappast. Han kör säkert med den gamla "vi går och käkar en bit".
- Du är hemma halv elva. Jävlar! - Va?
Jag gör en skål till mamma och kanten blir en skithög hela tiden.
- Du kanske ska fråga dig varför. - Hemma tidigt. Hoppas jag har fel.
Hej då.
Föreställningen kan börja!
Uppför dig normalt. Avslappnat.
- Är det där otvunget? - Ja... Ska jag byta om?
- Nej. Ska jag byta om? - Nej, du är jättefin.
Jeans är kanon. Ursprungligen var de arbetarbyxor under guldruschen.
De var väl det.
Det här är en slags kostym. Här får du...
- Det är en blandning. - Tack, vad fina de är.
De flesta är äkta... Nej, alla är äkta.
Vänta. Jag går upp med dem.
- Hej, Michael. - Tjena, Ted. Hur går det?
- Har de hållit hand än? - Inte än.
Kan jag sätta 100?
- Jag har inga kontanter. - Vaden ligger nu. Ni får ångra er.
Det lät fel när jag sa det. Förlåt.
Så, Stanley, förlåt så hemskt mycket.
Steve är ett fint namn. Inte mitt, men...
Ursäkten godtas, tack.
Hur som helst... Vad smart det var att ta en drink.
Här är jättefint.
- Rosor? - Nej.
Jag är ensam. En ros till brödet, då? Glöm det. Jag såg vad du gjorde där.
Rosor för fem dollar styck. Ogräs med röda blad.
Stick nu. Du får alla killar att skämmas inför sina flickvänner.
- Vad ska vi se? - "America".
Historiskt, verklighetsbaserat. Suveräna recensioner.
Det är monologer, så figurerna talar en i taget.
Då hör vi vad de säger.
Okej...
Men den ska vara jättebra. Intressant.
Säkert, jag ser fram emot att se den.
Och efteråt, om vi är hungriga, kan vi gå och käka nånstans.
- Jag vet ett suveränt nytt... - Ta det lugnt bara.
- Jag ansvarar för matfrågan. - Okej.
- Vad ska du dricka? - Vad ska du ha?
Jag skulle ju ta det lugnt, så du kan bestämma åt mig.
Pappa gjorde det här vi var barn. Vi älskade och hatade det.
Vi visste aldrig vad vi skulle få. Pappa sa: "Ta tjuren vid pungen".
- Hornen. - Pappa sa "pungen".
- Rosor? - Vi är arbetskamrater bara.
- Rosor till flickvännen? - Jag gav henne blommor tidigare.
- De var jättefina, så tack. - Rosor till flickvännen?
Rosor till flickvännen?
- Ge mig en. - En? Bara en?
- Nej, nej, nej... - Vad kostar alla?
- Vad gör du? - Vad kostar rubbet?
75.
- Jag måste säga det till Mike. - Hallå?
- Det är T. - Hur går det?
Dåligt. Han brände nyss 75 dollar på en ros.
- Men de är kvar på restaurangen? - Ja, det är de.
Ta det lugnt då.
De är på restaurangen och är fortfarande tillsammans.
Så... Tim, Sarah, Cliff och Marv.
Ni får stanna, men är ute ur spelet. Spela aldrig mot min kille!
Ted, ta över tavlan. Jag måste till teatern.
Okej, jag har befälet.
Nästa stora grej är "kroppskontakt före teatern".
Oddset för det är 10-1.
- En fråga. - Ja?
Vad är oddset på noll kroppskontakt?
- Han rör henne inte. - Oroa er för era egna vad.
Han är inte ensam om att tro att Stanley inte har nån chans.
- Du hade inte behövt göra det. - Jag ville.
- Det ville du inte. - Jo, hon var en duktig försäljare.
Jag visste inte om jag skulle köpa en eller hela korgen.
- Hon pressade mig. - En hade räckt.
Är det sant? Man vet aldrig vad man ska göra. Det kändes skumt.
Ingen har nånsin gett mig en blomma.
Det var jättesnällt av dig, men det är nåt oerhört elegant...
Kanske inte den här. Men över en enda ros.
En enda vit ros.
Det låter toppen. Jag... Ursäktar du mig ett ögonblick?
- Visst. Var försiktig. - Jag är strax tillbaka.
Michael. Jag är ute och släpper ut min inre jätte. Det gör väl du med?
Michael, är du där? Lyft luren.
Två saker: Tog du kortet på Dianas rum? Snälla, säg att du gjorde det.
Och du måste göra mig en tjänst. Köp en enda vit ros.
Och placera rosen i närheten av kronbordet.
Snälla, fixa det. Jag måste lägga på.
- Tack. - Det är lugnt. Så där ja.
Den är upplåst.
Kom igen nu!
- Den är inte låst. - Jag låste upp när du låste.
Iväg till teatern då.
- Stanley! - Akta!
- Herregud! - Man skadad, man skadad...
Jag såg honom inte.
- Jag ringer 112. - Nej, jag mår bra.
- Förlåt. Mår du verkligen bra? - Jag tror att jag sket på mig.
- Var försiktig, Stanley. - Rör dig inte!
Här finns inget mer att se. Gå nu. Han är oskadd. Det är slut.
- Dina knän ska in under kroppen... - Ni trycker in mig under bilen.
Jag vill se om nåt är brutet. Går det?
Det här är bra, det är bra. Tack, tack, tack.
Gå lite så släpper det. Sätt dig ner här. Så där ja...
Jag tror att jag klarar mig.
- Mina djur! - Va?
Min djursamling. De är trasiga.
- Hur många? - 14.
- Nej, 13. Jag bytte bort en. - Vad var de värda?
Vet inte, jag köpte dem för olika priser.
- Det här går för fort. - Om du måste sätta ett pris på dem?
- 200...? - Dollar?
Jag hade ett lejon, en schimpans, en ekorre, en råtta...
- Okej, 200 dollar. - En mullvad. Det var ingen råtta.
- Jag skriver en check. - Den liknade en råtta.
- Jag tar inte emot checkar. - Strider det mot din policy?
- Jag har inget bankkonto. - Det spelar ingen roll.
Gå in på kontoret och casha den.
- Snälla. - Vad heter du?
- Phil. - Hej, Phil. Kul att träffa dig.
- Hur kan jag hjälpa dig? - Genom att inte köra på mig igen.
Jag lovar att inte köra på dig. Vad kan jag göra för dig?
- Gör nya djur till mig. - Utan bunsenbrännare blir det svårt.
Vi hittar en uttagsautomat. Phil får pengarna och vi hinner till teatern.
Jag är hemskt ledsen.
Fixa det bara. Betala honom och bli av med honom...
Det här var mysigt.
Jag tror jag har blod på höften.
- Har du blod på höften? - Jag känner att den är svullen.
- Du luktar gott. - Tack, du med. Är det Old Spice?
- Ford Taurus... - Vill du inte läkarundersökas?
Jag mår bra, jag mår bra. Varför har ni så mycket blommor?
Stanley köpte dem till mig. Fina, va?
- Ja... Är ni ute på en dejt? - Nej, vi är bara arbetskamrater.
- Det är en helt otvungen grej. - Han bjöd med mig på teater.
- Hur går det? - Bra.
Det ser ut som en dejt.
- Har du nåt emot att...? - Inte alls.
- Jag kommer hem tidigt. - Jag visste det!
Jag måste lägga på. Hej då.
Kan jag få ta ut pengar utan att du glor mig över axeln?
Tack.
Stanley vill inte visa mig koden.
Phil, hon bryr sig inte. Stå bara där och var tyst.
Jag ska.
All right... 200 dollar. Beklagar olägenheten.
- Var rädd om dig. Tack. - Okej.
Hej då!
Fortsatt trevlig kväll.
Har du nåt emot att vi kör honom till sjukhuset?
- Nej, jag tror att du bör göra det. - Okej.
Phil?
- Där rök första akten. - Det är säkert det.
- Va? - Det kan man lugnt säga.
- Vad snackar du om? - Jag trodde det var ett talesätt.
- Har du hört det förut? - Nej.
- Då är det inget talesätt. - Jag trodde att du hittade på det.
Lyssnar du? Jag är halvvägs genom första akten och de har inte kommit.
Michael är på teatern. De är borta.
Ted... Du behöver inte ropa ut det.
Tyst! Du är struken på tavlan.
Du är ute ur spelet. Rör inte sudden resten av kvällen. Ge den till Sally.
- Men... - Nu!
Jag är struken på tavlan.
Vad pinsamt.
- Är den till mig? - Ta den.
Till mig? Tack, vännen. Sätt dig.
Okej, var var vi? Jag behöver nån som backar upp Neils 15 dollar.
- Jag! - 15 på tafs.
- Hon är trevlig. - Jag vet.
Därför ville jag umgås med henne.
- Vad menar du? - Vad jag menar?
Ser du henne? Sen första gången jag såg henne har hon bott i mitt huvud.
Så jag planerade en perfekt kväll. Jag visste att jag fick en chans.
Och var tillbringar vi vår perfekta kväll? I ditt sällskap.
- Menar du hon i mössan? - Diana!
Hon i mössan...! Diana.
Har du nånsin känt som om du var ämnad att leva med en viss person?
Att hela ditt liv var en stor röra som bara fortsatte att utspela sig-
- fram till den dagen då en otrolig kvinna kom in i ditt liv-
- och du plötsligt inte kände dig lika vilsen längre?
Allt du trodde du hade gjort fel i livet hade du faktiskt gjort rätt.
För när hon närmade sig dig var du för dum för att fatta det.
Och du var inte modig nog att bara säga det till henne.
- Jag har varit med om det en gång. - Är det sant? Vad bra.
- Då vet du vad jag snackar om. - Jag älskade henne över allt annat.
- Vad hette hon? - Laura.
Hon gav mig mitt första glasdjur. Jag stack och såg henne aldrig mer.
När det hände blev du väl ledsen för att du förlorade Laura?
Så känner jag det med Diana.
Om en sak till går snett i kväll vet jag inte vad jag gör.
Som du känner för Laura, det är så jag känner för Diana.
- Det är samma sak. - Jag fattar.
Toppen. Tack, tack.
- Jag ska hjälpa till. - Jag behöver ingen hjälp.
Jag behöver det inte. Hoppas du ler för att du fattar det.
Då så, Phil. De ska röntga dig bara för att kolla att allt är bra.
De sa att det tar runt 20 minuter. Sen ska Stanley och jag till teatern.
- Röntgen? Varför? - Det är ingen fara, det går fort.
Det blir... Det blir bra.
- Jag behöver inte din hjälp. Lugn nu. - Du måste satsa. Som raplåten.
"Tjejen går förbi, du vill sexa me'na du står vid väggen som Pointdexter."
- Det ska jag komma ihåg. - Du är Pointdexter.
- Ta det lugnt nu. - Du är Pointdexter.
- Kan vi göra det här nu? - Jag ska hjälpa dig satsa.
Du är inte ensam. Vi väntar här ute.
- Du vet inte vad du vill. - Jo. Jag vill vara ensam med henne.
Jag hjälper till och jag ångrar mig inte.
- Allt ser bra ut. - Inget brutet?
- Nej. - Tack och lov. Gör mig en tjänst.
När han får svaret, ge honom det där.
- Vad snackar ni om? - Jag vet att det verkar skumt.
Men när du har pratat med honom fattar du vad jag menar.
Säg att han kan ta en taxi dit han vill åka.
Här är mitt telefonnummer. Han kan ringa mig i morgon.
Phil, jag tittar till Diana. Jag är strax tillbaka.
Jag kommer inte tillbaka. - Okej.
- Hur gick det? - Bra. Är du klar?
- Kommer Phil? - Han tackade, men ville vara ifred.
Han väntar på svaret med sköterskan. De blev vänner.
Kul för honom.
Med lite tur hinner vi se slutet av första akten.
Tack och lov att det är över.
Var var vi nu?
- Dags för "America". - Man skadad.
Du lovade.
Du är helt fantastisk. Vad du har varit med om i kväll!
- Mår du verkligen bra? - Nu mår jag bra.
- Vi borde köra dig till sjukhuset. - Nej! Inte den otäcka maskinen.
- Vad hände med sjuksköterskan? - Va?
Stanley sa att ni två blev vänner och därför stannade du där.
Hon hade fet häck.
Ledsen, Phil. Ja, jag vill inte missa det.
Kom nu.
Det är precis här borta.
"America"?
Phil, vi måste kila nu. Du anar inte hur trevligt det har varit.
- Hej då. - Men jag måste hjälpa till.
- Det är okej, jag tror vi klarar det. - Är det sant?
- Ja. Vi ses. - Var rädd om dig.
Fortsatt trevlig kväll.
Vi vill påminna publiken om-
- att parkteatern förlitar sig på ert icke avdragsgilla stöd.
Akt 2 börjar om en minut.
- Vad hände? - Vad gör du här?
- Jag har biljetter. - Till vem?
- Mig och Marilyn. - Hej, Stanley. Du är en vilde!
- Diana, kul att se dig. - Det samma.
- Du är jättefin. - Tak.
- Han älskar pjäsen. - Ja, jag går varje kväll.
Jag får inte nog av den. Hur går det?
- Bra. - Bra...
Lugn bara. Det grejar sig. Du är en vilde. Kör hårt, vilden!
- Jag är lite orolig för Phil. - Han klarar sig säkert.
- Kletade han nåt i håret på mig? - Nej, du har allt du behöver där.
Han verkade ledsen när vi gick.
Ja, men... Nej, han verkade ta det bra.
Han verkade koncentrerad på att fortsätta leva sitt liv.
Union Pacific-järnvägen!
När jag var liten satt jag uppe sent bara för att höra tåget köra förbi.
Ni förstår, pappa var lokförare... Han gav mig alltid en extra vissling.
Vad tog längst tid? Hans monolog eller att bygga järnvägarna?
Det här är skit. Rena skiten.
Det är så dåligt att det är bra.
Det är nästan fascinerande.
- Var jag bra? - Du behöver mer hårsprej.
Ja, det ska vara fluffigt. 1872 var Custers hår jättefluffigt.
Min mammas mamma... Hon var alltså min mormor.
Vi samlades i det här rummet varje söndag eftermiddag efter kyrkan.
Karlarna satt på verandan och rökte pipa nåt så fruktansvärt!
Men mamma nämnde aldrig mer det som hände.
- Talar hon fortfarande? - Jag tror hon närmar sig finalen.
Sticka en, maska av två. Sticka en, maska av två.
Jag ser ingenting.
- Det där är värre. - Vem är han?
- Vad fan...? - Gör nåt!
- Vad gör han?
Jag hittade den här brödbiten där borta.
Så jag tog den. Jag tycker om bröd.
Det är gott. Det är nyttigt. Det är mättande.
Det kan ätas varmt eller kallt. Och det... det är bra.
Och det finns en miljon olika sorter.
- Vänta! - Kör diabilderna. - Nej, det är mina diabilder.
Det finns råg, vete, fullkorn.
Pumpernickel... ni vet... Surdeg - surdegsbröd.
Bröd med ägg, vitlök, russin, nötter. Pita.
Vitt bröd och fullkornsbröd. Flerkornsbröd, till och med bullar.
Men sanningen är att de alla är samma sak.
De började alla på exakt samma sätt.
Men eftersom vi knådade degen och formade den...
så blev den precis det som vi ville att den skulle bli.
Jag vet inte...
En tankeställare.
- Vi hör dig! - Ridå - nu!
Le! Gå nu. Ridå!
Du är ett geni. Ett geni!
- Du var så bra, Phil. - Ni parkerade där de bogserar bort.
Det är inte sant! Den stod ju precis här!
Jag vet.
Och de tog min påse.
Du var bäst i hela pjäsen.
- De tog min påse. - Nej, Phil, de tog min bil.
Din påse med krossat glas låg i den för att du lämnade den där.
Jag är hemskt ledsen. Om du vill sticka hem så förstår jag.
Nej, vi hittar din bil. Det är lugnt.
- Tack. - Var rädd om henne.
- Hallå? - Ted? Svara inte i min telefon!
- Jag trodde vi var vänner igen. - Jag sa att Ted inte skulle göra det.
Hej, vännen. Hur går det?
Tavlan måste uppdateras. Vem tar restaurangen?
Säg åt Mark att sticka dit.
Mark, stick till restaurangen direkt. - Mark är på väg. - Fort, fort!
- Jag har köpt pajer! - All right, hej då.
- Tack. - Okej.
Står du inte på tavlan? I kylen.
Jag har inte åkt buss på åratal.
- Kan jag skriva en check? - Du kan låna av mig.
Tack.
- Vem åker buss? - Ställ inte till med nån scen nu.
- Jag sjöng buss-sången. - Vad är det?
Du får mig att skämmas. Kan vi sätta oss?
Javisst.
Vem åker buss, vem åker buss, vem åker buss?
"Okej, Stanley, jag sätter mig." - "Tack, Phil. Det var bussigt."
- Sätt dig! - Vem åker buss, vem åker buss?
- Mary. - Vem åker buss? Mary åker buss.
- Och hon ska till...? - Alvarado Street.
Alvarado Street!
Vem åker buss, vem åker buss, vem åker buss?
- Bill. - Bill åker buss.
- Och han ska till...? - Spring Street.
Ja! Vem åker buss, vem åker buss?
- Stanley. - Stanley åker buss.
- Och han ska till...? - Middag.
Middag! Vem åker buss... Allihopa!
Vem åker buss, vem åker buss, vem åker buss?
Mahareiniu.
Vem åker buss? Mahamomo åker buss.
- Och hon ska till...? - Cerritos i Kalifornien.
Mahamomo är på fel buss!
Vem åker buss?
- Jösses... Det var en rolig sång. - Vad gör du?
Skuggor. Laura och jag brukade göra det.
- Laura? Är hon din tjej? - Ja, det kan man säga.
- Ser ni hur stor jag kan bli? - Ja, du är jättestor.
Se så stora vi är.
- Du behöver inte bära mig längre. - Va? Nu är jag i andra andningen.
- Och du har sandaler. - Och?
Jag bär dig till gatan, så du inte smutsar ner fötterna.
- Får mina fötter inte bli smutsiga? - Jag bryr mig inte.
Men jag tänkte att du vill ha dem rena.
Annars hade du inte tvättat dem.
- Så där, milady. - Tack, herre.
Sir Stanley till er tjänst.
Kom här.
Dina kläder blev skrynkliga när du bar mig.
- Tack. - Ingen orsak.
- Ni upplever nåt fint nu. - Kan man säga.
Jag har aldrig varit med om det.
- Jag går och hämtar bilen. - Jag följer med.
Jag är på restaurangen. Stanley och Diana syns inte till.
Men de håller bordet åt dem. Han gav dem 100 dollar.
Stanna på restaurangen. De kommer nog när som helst.
Ring Sally och säg att vi sticker till kronbordet.
- Hur är det med dig där inne? - Bra.
- Det är slut, jag känner det på mig. - De har kanske ändrat sina planer.
- Vad menar du? - Vi har diskuterat det.
Ni bogserade hit min bil. Nu står den här.
- Du får prata med Hank. Och han... - Har rast.
Ja.
- Vad fina blommor. - Vi tog dem i en av bilarna.
Jag vet. Ni tog dem i min bil.
- Nej... - Jag struntar i blommorna.
Jag vill bara ha tillbaka min bil.
Hej. Är allt som det ska?
Ja, men han lämnar inte ut bilen förrän Hank kommer tillbaka.
- Han har rast. - Han har rast.
Jaha...
- Hej. - Tjena.
Jag försöker dumpa Fred och Barney där.
Ju fortare jag får min bil, desto fortare kan vi festa.
Det låter bra.
Stackars dig...! Jag ska se vad jag kan göra.
- Hank? - Jag har rast!
Det här vill du nog se. Vi har fest på gång här.
Vad är det för nåt som inte kan vänta till...
- Vad kan jag hjälpa dig med? - Som jag sa till din kompis här...
Jag försöker bli av med överflödigt bagage.
- Jag tror att jag har blanketten... - Jag sköter det här!
- Fortsätt. - Det är en grön Taurus -97.
- Den kom in för en dryg timme sen. - Den kom för runt en timme sen...
Du stannar där! Och rör dig inte. - Låt mig visa dig till ditt fordon.
- Tack. - Carl hjälper dig.
Hör du, pucko. Få upp ditt feta arsle och hjälp honom.
Tack.
- Är du okej? - Ja. Få se nu...
- 179 dollar och 50 cent. - Va?
179,50. 55 dollar för parkering i en lastzon. 80 för bortforsling.
- 44,50 för förvaring över natten. - Den har bara stått här i en timme.
- Och vi vill se kontanter. - Jag har inga kontanter.
Varsågod.
- Du kan låna av mig. - Tack.
- Ingen orsak. - En vän i nöden.
Nej, vi gör inte upp sen. Vi gör upp här och nu.
Vi ska ta ut pengar åt dig. Det har varit kul, men nu är det slut.
- Slut? - Ja, god natt.
- Vi har ju så kul. - Nej, Phil, du har kul.
- Men hon skrattar ju. - Ja, men åt dig. Inte med mig.
Just nu står en middag med champagne mellan mig och resten av mitt liv.
Så jag ber bara om att få tillbaka min dejt. Okej?
- Jag tycker ändå jag hjälper till. - Det gör du inte.
- Jaha... - Rör mig inte!
Som du vill.
- Det är värst för dig själv, stumpan. - Säkert...!
Tack, Hank.
- Jag sitter i mitten den här gången. - All right.
Klart han sätter sig där bak...
Hej, Phil. Hur är det med mina två favoritmän?
- Visst var det kul? - Jo.
Jag blir åksjuk. Jag tror att jag blir åksjuk.
- Inte nu, Phil. - Mår du bra?
Jag mår fint.
Ja, jag mår bättre. Falskt larm, antar jag.
Du ser, hon skrattar. Och du sa att jag inte hjälpte till.
- Hjälper till med vad? - Phil...
- Vad snackar han om? - Han snackar om att hjälpa till.
Hjälpa dig, Diana. Du måste spänna av lite.
- Måste jag spänna av? - Vi sa innan att du är så spänd.
Du talar inte om nån annan i bilen? En som råkar sitta bakom ratten?
Jag? Nej, jag flyter med.
Jag är som grässtråt som vajar stilla i vinden. Ser jag spänd ut?
Jag har blinkers på... och av. Torkarna går.
Det regnar inte. Vi rullar fram så sakteliga. Med varningsblinkers på.
Vill du se mig göra nåt tokigt?
Jag kan stanna och dricka sur mjölk.
Jag är knäpp. Man vet aldrig var man har mig.
Vad är det?
- Vad är det som är fel? - Ingenting.
Det blir inte grönare.
Jag vet, Phil. Tack.
- Vad ska du göra? - Jag tror att jag köper klister.
Fixar en tidning att sitta på och värmer lite soppa.
Tar en tupplur. Sen försöker jag klistra ihop mina små älsklingar.
Otur, maskinen har slut på pengar.
Du måste tyvärr följa med oss och äta, så får du pengarna sen.
- Visst. - Jag beklagar verkligen det här.
- Jag vet ett jättebra ställe. - Det låter bra.
Kommer vi till det bra stället?
- Hör ni! - Vad gör du?
- Jag har gjort en egen tavla. - Var inte löjlig.
- 12-1 på att de når kronbordet. - 20 dollar.
- Dejten är redan slut. - Det vet du inte.
Vi håller oss till stora tavlan!
- Det är fisk. - Varför är riset så klumpigt?
Var tyst nu och ät det bara. Ta lite sånt och sånt och doppa där.
Sen äter du det bara. Det är gott.
- Hur länge har du jobbat på firman? - I runt fyra år.
Du skojar! Oj... Jag trodde inte att du hade jobbat där så länge.
Jag var på Van Nuys-kontoret i ett par år, så vi har bara inte setts.
Jaså? Det finns inget Van Nuys-kontor.
Du skojar! Ja, jag märkte att jag ofta var helt ensam på kontoret.
Vi har åkt hiss tillsammans. Rätt många gånger.
- Ja. - Minns du det?
Jag tror det. Jag är i regel väldigt koncentrerad på jobbet-
- men jag tror att jag har åkt hiss med dig. Ja, det har jag.
- Starkt! - Du gillar det, va?
Phil, gör så med tungan. Du har lite av det starka mellan tänderna.
- Var? - Där.
- Jag ser det inte. - Gå ut på toaletten, Phil.
Det är fortfarande kvar.
- Han är rätt härlig. - Jag trodde inte du gillade honom.
- Man lär sig att tycka om honom. - Visst gör man?
Ja, du är våt. Men vätan kommer från drycken jag spillde på dig.
Det är chockerande först, men jag vet att du vänjer dig.
Merci.
- Vilken fin fransk brytning. - Jag har varit i England, så...
Kom här.
Så där. Du hade lite ludd i håret.
- Tack. Är allt borta nu? - Det kan finnas mer.
- Det här är just snyggt...! - Herregud, det är Kevin.
- Vem är Kevin? - Min före detta.
- Tjena. - Oj, va? Oj...
Du ödslar ingen tid, va?
- Ska jag be om notan? - Nej. - Gör inte så här.
Vad då? Är han en arbetskamrat? Han tröstar dig säkert-
- för att du är så ledsen för att du svek mig.
Kevin, det här är inte rätt ställe. Vi visste båda att det inte funkade.
Ja, jag antar det.
Men det här är perfekt för dig, va? Du älskar tjafset, allt tjafs.
Du kämpar för att få kontakt och försöker ändra på mannen.
Du vet att han inte kan förändras och då blir det hans fel.
Du skyller på honom och gör slut och ingen behöver komma dig nära.
- Och alla tror att du är perfekt. - Jag är långtifrån perfekt.
Du är ett lysande bra exempel på det.
Oj... jag menar... Har han Lakers-biljetter eller nåt?
Har du mycket pengar eller nåt? Har du sportbil och stort hus?
- Är det det du tror jag vill ha? - Tyst.
- Du håller tyst! - Va? Vad sa du?
Det där är min plats.
Phil, inte precis nu.
- Åh nej... Är han här med er? - Börja inte.
- Hur är det? - Kevin, sluta.
Rainman vill veta vad som händer. Jag ska förklara läget för honom.
Den här kvinnan gjorde slut med mig för tre dar sen-
- och nu sitter hon där med handen i din kompis byxor.
Så jag funderar på om jag ska ta med honom ut och spöa honom.
Om du har nåt emot det kan du följa med...
Sluta. Du skämmer ut dig.
Visa lite värdighet.
Så, så...
Jag är hemskt ledsen.
- Jag är så ledsen för det som hände. - Det är lugnt.
- Men jag är ledsen. - Ursäkten godtas.
- Är allt bra? - Ja, visst.
- Du skrattade. - Ja, jag hade roligt.
- Det var kul att träffa dig, Phil. - Detsamma.
- Han är en bra kille. - Ja, han är absolut en bra kille.
Jag önskar bara att han inte var så känslig.
- Hej då, Phil,. Vi ses. - Är det säkert att du klarar dig?
Ja, nu har jag mina pengar. I morgon kan jag börja samla på mitt menageri.
- Vänta lite. - Ditt vad då? - Va?
- Du sa att du kan börja samla på...? - Mitt djurmenageri.
Glasdjursmenageriet?
Kvinnan som du älskar, med dansen och skuggor på väggen - Laura...
Hette hon Wingfield? Presenterade hennes bror Tom er för varandra?
- Just hon är det. - Hände det eller inte, Phil?
Det är från en bok. "Glasmenageriet" av Tennessee Williams.
Presenterade hennes bror Tom er för varandra?
Vad har du i påsen? Jag får titta i påsen.
- Jag får se! - Jag vill inte!
- Det är min påse, det är min påse! - Sluta! Spelar innehållet nån roll?
- Han förstör hela vår kväll. - Han förstörde inte vår kväll.
Det här förstör vår kväll.
- Kan du köra oss till min lägenhet? - Ska han sova över hos dig nu?
Nej, han ska inte sova över hos mig. Men vi kan inte överge honom här.
- Jag hittar en sovplats åt honom. - Perfekt...!
Hej då. - Kom, Phil.
Det kunde ha gått, kompis.
Jag kommer ner strax, Phil. Jag ska bara ringa några samtal.
"Det kunde ha gått, kompis"?
Ja, jag väntar.
Jag hörde dig inte komma. Du skrämde mig.
Jag försöker hitta ett ställe där du kan sova. Det går fort.
- Diana... - Vänta.
- Jag tycker om dig. - Och jag dig, Phil.
Nej... nej...
Jag menar att jag gillar dig.
- Lugn. - Stanley!
Akta dig, Stanley!
Äntligen kom du. Lyft upp mig och kasta in mig i dörren.
Okej.
- Försiktigt! - Förlåt mig!
Rör aldrig en sådan kvinna igen!
- Är du inte klok? - Förlåt.
Jag ska nita dig!
- Låt honom sticka. - Vänta, jag är inte klar med dig!
Och håll dig härifrån!
- Vad snäll du är. - Inte så snäll.
Jag ringde Michael från krogen och bad honom lägga den där.
Det här skulle bli en perfekt kväll och inget har gått som det skulle.
Se på dig nu...
- Jag tycker inte om kaviar. - Okej...
Jag har inte suveräna magmuskler. De är hyfsade, men inte så bra.
Jag har inte rest så mycket. Jag kan inte se utländska filmer.
Jag läser texten så långsamt att jag inte ser vad de gör på duken.
Jag är inte så bra på att laga mat. Jag är hyfsad på att dansa.
Jag är också rätt säker på att jag blir skallig - fort.
Och...
Phil... Han försökte inte göra dig illa.
Han försökte bara få mig att kämpa för nåt.
Du gör mig helt svag.
Jag ser hur du är med folk och hur du förändrar nåns dag med ett leende.
Du verkar helt omedveten om din omgivnings beundran.
Du är intelligent, vacker, varm, charmig och rolig.
Och ditt skratt... Det får mig att skratta.
Och... Jag ville bara berätta de här sakerna för dig.
Även om du börjar kalla mig Steve igen.
- Jag gillar utländska filmer. - Det ante mig.
Men förutom det har jag inget emot din lista.
Och vet du vad? Jag räknade ut vår väns plan-
- när du kastade in honom i väggen och slog sönder min vas.
Du kommer att ersättas för den.
Ingen kan planera en perfekt kväll.
Inte ens en härlig kille som skriver hur han ska bjuda ut mig på ett kort.
Kom här, jag ska berätta nåt annat för dig också.
Det här sköter du bra, tjejen.
- Jag har haft trevligt. - Har du det?
- Örnen har landat. - Vi har kontakt!
Får jag kyssa dig en gång till?
Jag får se, jag får se. Se på honom!
- Gud, se på honom. - Se på dig själv.
Jag har alltid drömt om att hångla på min hoj.
- Det här går inte så dåligt. - Inte alls.
- Du skämmer ut dig. - Jag kör ett spela vinsten-system.
- Ska man inte vinna pengar först då? - Lycka till.
Jävla idiot.
- Hur är det? - Bra. Var det allt?
En påse.
- Jag kör. - Passagerarsätet.
- Till jobbet. - Vad gör du?
- Vad gör jag inte? - Vad gör du i kväll?
I kväll har jag varit ledig. Fortsatt trevlig kväll.
- Se dig för hur du kör nu. - Försök inte lära mig...
Herregud!
Man skadad.
Subrip: TomTen
Text: Thomas Jansson SDI Media
Ansvarig utgivare: Pia Grünler