Močni ste.
Mirni ste.
V vašem srcu ni strahu.
Poglejte svoje brate,
in v njihovih očeh boste videli mene.
Kot sinovi ste mi.
Z vami sem.
Alah je z vami.
Raj vas čaka.
Alahu akbar.
MUMBAJ, INDIJA 26. NOVEMBRA 2008
Taksi!
Kolodvor VT. Hitro.
Cafe Lilopal, hitro.
Ja, brat.
Takoj gremo.
Veš, kje je hotel Tadž?
HOTEL MUMBAJ
PO RESNIČNIH DOGODKIH
Dobro, dobro.
Tvoja sestra spet ni prišla.
Doma je ostala, gripo ima. Oprosti.
Si zelo pozen? –Zelo.
Odpočij si, pa se vidiva zjutraj.
Adijo.
Adijo, očka.
Adijo.
V redu je, srček.
Zakaj jokaš?
Ozrite se okoli sebe, bratje.
Poglejte, kaj vse so ukradli ...
Vašim očetom.
Vašim dedom.
Spomnite se svojega urjenja.
Ne pritegnite pozornosti.
Ne zamudite na cilj.
Časovna usklajenost je ključna.
Začnite na železniškem kolodvoru.
Preostale tarče napadite v pol ure.
Zapomnite si, ves svet bo gledal.
Še tople vode. Točno 48 stopinj naj bo.
Kaj je to? –Kaj?
Moder pajac. Fantek je.
Ampak Sanjay je rekel, da je punčka.
Otrok v sobi 440. Fantek ali punčka?
Zahra Kashani. Je rodila fantka ali punčko?
Fantka. –Punčko.
Daj po enega obeh barv.
Dilip.
Kje sem nocoj? –V restavraciji Shamiana.
Dobro. Hvala lepa. Poklical bom. Adijo.
Prahba, še ena VIP gostja pride.
Kmalu pride hči ge. Kashani.
Zahra Kashani.
Pravkar je dobila otroka z Američanom.
Zaspan je. –Z Davidom Duncanom.
Koliko je še do hotela? –Arhitekt je.
Še dve ulici. –Krasno. Hvala.
Po mojem 45 minut.
Njihov apartma je pripravljen. Pojdite jih pozdravit v avlo.
Vsak hip bi morali priti.
Namaste. –Namaste.
Čestitajte jima za otroka, ampak ne omenjajte poroke.
Nista poročena?
Ja, ampak Zahra je bila že noseča.
Zato je mama vztrajala pri zasebnem obredu.
Brez javnosti.
Kako ste, Prahba? –Namaste.
Lepo, da ste spet pri nas, Zahra.
Hvala. –Namaste.
To je Sally, naša varuška.
Dobrodošli. –Hvala.
Namaste.
Čestitamo.
Hvala lepa. Namaste. –In dobrodošli. Namaste.
Hvala. –To je kul.
Želimo vam prijetno bivanje.
Hvala, Prahba.
Kar za mano, prosim.
Vse, kar ste naročili, je tu,
če pa potrebujete še kaj, kar vprašajte.
Prahba? –Nisha jih pravkar pelje gor.
Si jim rezervirala večerjo?
Sem. Ob 21 k v Shamiani.
Rezerviraj jim mizo v vseh restavracijah.
Če si bo premislila, pa ne bomo imeli prosto,
me bo njena mama ubila.
Takoj, gospod.
Semkaj.
Dobrodošli spet v Tadžu.
Hej! –Pripravili smo vam kopel, kakšno imate radi.
Točno 48 stopinj. –Hvala, Jomon. Lepo od vas.
Glej, no. –Kje je moj fantek?
Bi rad videl mamo? –Živjo, lepi fantek. Ja.
Ja.
Glej, penina. –Srčkano.
Vseeno se mi zdi malce vroč.
Misliš? –Ja.
Tiho. –Ljubica, kje so ...
V omarici v kotu. –V kotu
Naj za vsak primer pokličem zdravnika?
Ja.
Pa rezervacija ob 21 h v Shamiani?
Ne vem. Kaj misliš?
Bomo jedli v sobi? –Ne, kar pojdita.
Lahko skočita sem, ko pride.
Ohranil vam bom rezervacijo, pa če pridete ali ne.
Kakor želite. –Hvala, Jomon.
Gremo.
Preobleč se grem. Greva na večerjo.
Poreden očka.
Zadaj je še ena soba. –Kako si?
ŽELEZNIŠKI KOLODVOR CST, JUŽNI MUMBAJ
Ajmal?
Ajmal, kje si? –Na stranišču. Hitro pridi.
Ajmal.
Že grem.
Roke.
Zelo dobro.
Obrni se.
Dobro. Odlično.
Nogavice mi pokaži.
Dobro, sprosti se.
Urejen kroj moraš imeti, ne pa, da vse visi.
Dobro. Lepo.
Sprosti se. V redu.
Je to šala?
Oprostite, gospod. Izgubil sem čevlje.
Gotovo so mi padli iz torbe.
Domov pojdi, Arjun.
Vsi drugi, gremo.
Gospod, prosim.
Kaj prosiš?
Kot berač izgledaš.
Našel bom čevlje. Moram delati to izmeno.
Pojdi.
Gospod, prosim.
Žena bo te dni rodila.
Prosim.
V moji sobi je par čevljev.
Pod mizo.
Hvala, gospod. –Pohiti.
Tu, v najbogatejšem indijskem mestu,
stoji Tadž Mahal Palace, hotel s petimi zvezdicami.
Več kot stoletje gosti državnike
in slavne ljudi z vsega sveta.
Na lastni koži izkusite njegovo razkošje ...
Oboroženi moški so napadli
glavni železniški kolodvor v Mumbaju
ter ubili več kot sto potnikov in delavcev.
Varnostne kamere so posnele osumljenca,
ki sta med begom s kraja napada streljala na pešce ...
Za avto.
Te prasce bova pobila.
Vse.
Greva!
Pobij prasce. Vse!
To trenutno najbolj skrbi policiste,
ki poskušajo ugotoviti
vir streljanja in ali sta policijski avto ukradla napadalca,
ki sta začela oboroženi spopad.
Tega se trenutno policisti najbolj bojijo.
Avto je šel mimo ...
Videli ste policijski avto,
toyoto qualis,
ki sta jo vozila ...
In naključno streljanje.
To je za sindhi poroko v dvorani Ocean.
Kimči je za trgovsko delegacijo v Wasabiju.
Zastopniki so že v Harbour baru, precej pijani.
Še limonske trave, gospod?
Arjun,
nehaj šepati.
Ja, še limonske trave. –Hvala.
Kaj je z Rusom? –Rezerviral je v Shamiani.
Potem ima zabavo. Strežbo hoče.
Dobro. Poslušajte.
Pridite bliže.
Pusti to. Pridite sem.
Dobro. Pohitite.
Torej ...
Nocoj imamo v Shamiani še enega VIP gosta.
Vasilija Gordetskyja.
Včasih je težaven.
G. Gordetsky, lepo vas je spet videti.
Naj reče karkoli, se smehljajte, bodite olikani
in prijazni.
Zapomnite si, da je tu v Tadžu
gost bog.
Nikakor mu ne ponudite morskih plodov.
Alergičen je nanje.
In ne postrezite mu pijače v kozarcu. Vedno v steklenici.
Glejte, da steklenico odprete pred njim.
Vzel bom ...
Skodrano.
Ja, ta je seksi.
In ...
Še ...
Visoko.
Kaj je rekel? Daj mu telefon.
Ima visoka velike ali majhne bradavice?
V redu, obe pošljite.
Kdo še tako govori?
G. Gordetsky bo imel po večerji v apartmaju zasebno zabavo.
Potreboval bo natakarja. Seveda bo napitnina visoka.
Gospod, Olga zna rusko.
Nikoli ženske. Da ne bi bilo kot zadnjič.
Gospod, počaščen bi bil ... –Ne, hvala, Arjun.
Prosim. Poskrbel bom ...
Poskrbel boš, da prideš v pravih čevljih.
Sanjay, nocoj boš stregel na Rusovi zabavi.
Pri Eliji vzemi dve steklenici vernier dejeuna.
Wanjidona. Hvala, gospod. –Kaj si rekel?
Kaj je wanjidon?
Reče se vernier dejeune.
Verdižan.
Vernier dejeune. Z "v".
V. Ver ...
Z "v". Vernier dejeune.
Ne ponavljaj "v". Samo reci vernier dejeune.
Ne "v". Vernier dejeune.
Wanjidon.
Vernier dejeune. Konjak.
Pojdi.
Werdijan. Hvala, gospod. Werdijan.
Ne boš verjel, kakšni ženski prideta k njemu.
K Rusu, ja.
Pravi bombi sta.
Čisti desetki.
Ja.
Čez eno uro pridi. Ja.
Hej!
Si slep?
Me nisi videl?
Kdo še tako vozi?
Ne gledaš? Skočil si predme.
Me boš zato povozil?
Kaj pa ti gledaš?
Pojdi.
Kaj te muči?
Poglej tadva.
Znorel je.
Utrgalo se jima je.
Glej besnega batlerčka.
Glej ga.
Dragi. Eddie!
Na batlerja stavim.
Tadž. –Tadž.
Ja, greva.
Greva.
Greva v Tadž.
Čakaj ... Greva. Oprostite.
Namaste, stari. –Namaste.
Mislim, da imamo težavico.
Nisva naročila tega s svinjino.
Ja.
Ne bi rekel.
Ker če pogledaš tu, nisva ...
Jebenti! Bree, dol!
CAFE LILOPAL, COLABA, MUMBAJ
Semkaj.
Dajmo, teci!
Teci, ljubica!
Teci!
Dajmo!
Si ranjena? –Ne vem. Ne.
Če smem ...
Leto 2003 je bilo dobro za bordojca
zaradi močnega vročinskega vala.
Château latour pa je ...
Globoko, močno, a svilnato. Jagodičje, brezhiben zaključek.
Zelo dobro vino.
Ja. –Zveni dobro.
Prinesite mi Jacka danielsa in dietno kolo.
Res? –Ja.
Pa sirna Burgerja za dobre stare čase.
S piščancem ali ribo?
Navaden burger. Goveji.
Tu nimajo govedine.
Tu imajo vse. –Dragi, v Indiji so krave svete.
Oprostite. Zmedel sem se. –Nič zato.
Kaj priporočate?
Američanom je všeč jagnječja kofta.
Živjo, Zahra.
Ne, pravkar sem preverila na recepciji. Zdravnik je na poti.
Ne, ne. Zelo dobro je.
Najedel se je in ravno sem ga dala v posteljico.
Dobro, potem te pokličem.
Res, oba sva dobro.
Velja.
Uživajta.
Hvala, gospod. Kako želite plačati?
Zgodil se je napad. Je hotel varen? –Seveda.
Torej je tam vse v redu?
Ja, tu je vse v redu.
Dober večer, hotel Tadž Palace.
Zdravo. Za zdravnika preverjam.
Imam idejo za naslednji izlet.
Samo midva pojdiva.
To bi bilo lepo.
Kristus! Teci!
Dajmo.
Dajmo!
Teci!
Prosim, odpri.
Odpri jebena vrata!
To je moja punca.
Lahko takoj pridejo varnostniki?
Dilip, glej.
Eddie!
Tu imava rezervacijo.
Spusti jih. V redu je.
Bree, notri sva. Hvala.
Bree, pridi.
Oprostite.
Eddie, greva kam drugam. –Lani, ne?
Si kdaj videl tako stavbo?
Imran, samo hotel je.
Na raj spominja.
Tu razpakirajva.
Malce bolj zadaj.
Sta punci že v apartmaju?
Dobro.
Začnite brez mene. Po večerji pridem.
Gospod, nimam zapisane vaše rezervacije.
Lahko samo ...
Lahko pokličete najini družini?
Ugasni luči.
Vsi dol!
Prosim, pod mize.
Bree!
Pod mize. Dol, prosim.
Prosim, gospod, dol.
Kdo so? Strojnice imajo. Kje so varnostniki? –Prosim.
Hej.
Pojdi.
V redu je.
Oglasi se, Sally.
Hej.
Prva faza je končana, brat.
Gremo gor.
Odlično ste opravili. Še nekaj ...
Mobije imejte vključene.
Hočem slišati, kako vpijejo.
Te živali nimajo človeškosti, Abdullah, zapomni si to.
Ja, brat.
Nihče od njih si ne zasluži Alahove milosti.
Ja, brat. Alahu akbar.
Alahu akbar.
Halo?
Gospod, to je recepcija.
To je recepcija.
Varnostno težavo imamo. Ne hodite iz sobe.
Oglasila se vam bom.
Ja, gospod.
Sobna strežba.
Čiščenje.
Dobro si. Pridi, Cameron.
Že grem.
Živjo, David. –Sally, hvala bogu. Kje si?
Kje je Cameron? –Prosim?
Kje je Cameron?
Zdravnik je prišel.
Samo sekundo.
Oprostita, prekinja. Ne slišim vaju.
Ne odpri vrat.
Sally.
O bog.
Zahra.
Zahra, neka ženska je ...
Sally, kaj se dogaja?
Kje je ženska?
Tu nekje.
Videl sem, ko je vstopila.
Houssem. –Kaj?
Pridi ven.
–Imran.
Houssem.
Houssem, pridi sem. Glej to.
Imajo napravo, ki jim izpere drek.
Celo sranje je zabavno.
Imran.
Živjo, brat.
Imran. Kaj se dogaja?
Pravkar sem ubil neko žensko.
Bravo.
Nekaj ti moram povedati.
Ja, brat?
Na vrata jih postavi.
Da gre krogla skozi glavo ven.
In se ne odbije nazaj v sobo.
Velja? –Velja, brat.
Spodaj so zbrani neki ljudje.
Zmečita bombe nanje.
Ni škoda porabiti nekaj bomb, brat.
Bombe? –Ja.
Ja, brat. Presenetila jih bova.
Vrzita bombe.
Prav, brat.
Kaj je rekel?
Naj vrževa bombe.
Ja, imava jih. Greva jih metat.
Kaj se dogaja? Kje je Cameron?
Prišla sta oborožena fanta. Ampak sva se skrila.
Sta prišla v sobo? –O bog, David.
Tudi neka ženska je vstopila, pa sta jo kar ubila.
Ostani, kjer si. Prihajam.
Takoj pridem. –Hej.
Utihni, jebenti.
Vsi bomo umrli zaradi tebe.
Poglej me. Hočem, da ostaneš tu.
Močna moraš biti. Prav?
Neskončno te ljubim.
Takoj potrebujemo policijo.
Že petkrat smo poklicali. Prosim, pošljite koga.
Gospod, prosim vas. –Sin je zgoraj.
Poslušajte ...
Prosim vas.
Imaš družino?
Ja, in upam, da bom preživel in jih videl.
Ven moram. –Ne, gospod.
Scati moram. –Ne morete.
Scati moram.
V to ščijte. –Kar ti daj, nisem žival.
Gospa, prosim, ne.
Sem, hitro.
Rashid.
Pokusi to.
Kaj je to? –Zelo je okusno, pokusi.
To si jedel?
Daj, pokusi.
Bedak.
To je svinjina. Stran jo vrzi.
Izpljuni.
Potrebuješ vodo?
Vzemi.
Naj ti Alah odpusti.
Butec, zelenjava je. Glej.
Jej.
Jebeni tepec.
Zakaj se jeziš? –Spelji se.
Imran, samo hecal sem se. –Jebi se.
Gor morava. –Z druge strani grem.
Imran, vrni se.
Sally.
O bog.
Hvala bogu, da si tu.
Kje je Cameron?
David.
Hej.
Hej. V redu je.
Živjo.
V redu je.
Hvala.
Kdo so ti ljudje?
Kaj hočejo od nas?
Lahko pošlješ sporočilo Zahri? Da sem vaju našel.
Ja.
V redu je.
Vse bo v redu.
V Mumbaju je obsedno stanje.
V finančnem središču Indije vlada zmeda.
Zaradi bombnih napadov
in poročilih o oboroženih napadalcih, ki divjajo po mestu
Očka bo prišel domov, pa se bomo skupaj igrali.
V redu je, Seva.
V redu je.
Napadli so kolodvor CST, restavracije in razkošne hotele.
Policija ni izurjena ali opremljena
za večkratne napade takih razsežnosti.
Ta hip gledate zmedo pred slavnim hotelom Tadž.
Teroristi so zasedli znamenito stavbo,
v kateri je ujetih tisoč gostov in več kot petsto delavcev.
Mumbaj nima svojih specialnih enot,
zato taktične enote prihajajo iz 1300 km oddaljenega New Delhija.
Še najmanj nekaj ur jih ne bo.
Okoli Tadža vlada zmeda.
Spravi jih stran!
Fotografi, nazaj!
Vrnite se nazaj! Stran!
Štiri imam.
Samo štiri? –Ja.
Moramo ukrepati.
Specialne enote so še v Delhiju.
So še v Delhiju? –Ja.
Ukazali so nam, naj mirujemo, dokler ne pridejo.
Moramo ukrepati.
Nadzorna soba je v drugem nadstropju.
In? –In?
Gremo gor.
Tako bomo videli, kje so. Ne moremo kar čakati tu.
Na pomoč. Pomagajte.
Na pomoč!
Moja punca je še gor.
Bree!
Če bomo kar stali tu,
ne bo ostal nihče več.
Dobro. Nadzorna soba.
V pritličju in vzhodnem krilu še streljajo.
Najvarneje se je vzpeti do Chambers Loungea.
Ja, v šesto nadstropje.
Dobro, Arjun.
Pokliči me, če slišiš še kaj.
Servisne stopnice so proste.
Ampak naši gostje so ujeti po vsem hotelu.
Moramo jih zbrati, kolikor jih le lahko,
jih peljati do Chambers Loungea in tam počakati na policijo.
Gospod, Olga je šla ven skozi zadnji izhod.
Tudi mi lahko gremo.
Ja, ampak naši gostje ne morejo.
Vsaj ne vsi.
Gospod, štiri otroke imam.
Vem, Dilip.
Nihče te ne sili, da ostaneš.
Kdor hoče ven ...
Zdaj imate priložnost.
Žal mi je, gospod.
Ne opravičuj se. Pojdi.
Mnogi imate ženo, starše, družino.
Ni sramota, če odidete.
Tu sem 35 let. To je moj dom.
Tudi jaz bom ostal. –Jaz tudi.
Z vami sem, gospod. –Jaz tudi.
Jaz tudi.
Gost je bog, gospod.
Za mano.
Izvoli. Okoli glave si jo ovij.
Da bodo vedeli, da si ena izmed njih.
Nisem ena izmed njih.
Gospa, gospod, s šefom sem govoril.
Pravi, naj gremo gor v klub Chambers.
Tam bomo varnejši. –Zakaj?
Veš, kaj?
Koliko jih je, kje so?
Ne vem. Ampak Chambers je najvarnejši kraj v hotelu.
Vem, kaj je jebeni Chambers.
Je pot prosta? –Je.
Po servisnih stopnicah bomo šli. Čez nekaj minut.
Preživeli pravijo, da so zahodnjaško oblečeni napadalci
hladnokrvno ubijali potnike.
Tu so krvni madeži.
Osebje nas vodi v klub Chambers v šestem nadstropju. Pridite.
Poskusili bomo, ljubica.
Priča pravi, da sta načrtno pobijala goste hotela
v vseh nadstropjih, sobo za sobo.
Imela sta bombe. Veliko dima je bilo.
Oče, pomiri se. Dobro sem.
Ne vem, kaj govorijo, ampak sem dobro.
Vem. Na varnem sem v hotelski sobi.
Iskali so ljudi z britanskimi ali ameriškimi potnimi listi.
Policija je prišla. Gotovo bomo vsak hip zunaj.
Četrto nadstropje.
Ne. Niso prišli sem.
In ne bodo.
Iti moram, oče.
Pokličem te, ko pridemo ven, prav?
Ker sta tarči hiša Chabad in Židovski center,
je jasno, da so za to odgovorni muslimanski fundamentalisti.
Med osmimi talci v Chabadu
sta ameriški židovski rabin Gavriel Holtzberg
in njegova žena Rivky, ki je v šestem mesecu nosečnosti.
Čakajte. Sporočil vam bom, ali je varno.
Pridite.
Pridite. Tiho.
Pridite.
G. Oberoi, ste tu?
Gospod, jaz sem, Arjun iz Shamiane.
Dobro.
Arjun.
Izvolite.
Nimate se česa bati. Pridite.
Ja, izvolite.
Živjo.
Kako ste?
Ja, vse je v redu.
Vse je v redu.
Izvolite. Sedite. Vodo imamo.
Gospa, zelo mi je žal. –Jomon.
Žal mi je. Zdaj bo vse v redu. Na varnem ste.
Sedite, kamor želite. Prav?
Ni problema. Izvolite ...
Dobrodošli, gospod.
Konjak bi. Vernier dejeune. –Seveda, gospod.
Hitro.
Sedite.
Gospe in gospodje, prosim vas za pozornost.
Lahko pridete bliže? Arjun, pomagaj jim.
Da ne bi govoril preglasno.
Lahko pridete bliže? Prosim.
Gospod? Hvala.
Gospe in gospodje,
sem Hemant Oberoi, glavni kuhar v Tadžu.
Žal nam je zaradi vsega, kar ste morali nocoj pretrpeti.
Ampak verjemite, najhuje je za nami.
Chambers je ekskluziven klub in zato težko dostopen.
Kot vidite, ni notranjih oken,
vsi vhodi pa so zavarovani.
Tu bomo varni, dokler ne pride po nas policija.
Kdaj bo to?
Zakaj toliko traja? –Gospa ...
Spredaj so. Samo vprašanje časa je.
Pomembno je, da ostanemo mirni in tihi,
da nas napadalci ne bi našli.
V hotelu je vse huje.
Na posnetku je moški, ki je pobegnil z improvizirano vrvjo.
Pridi. Iti morava.
Kam?
Osebje seli goste v Chambers Lounge v šestem nadstropju.
Pravijo, da je gor varneje. –Ni šans.
Sally. Pridi.
Kar pojdi. Nikamor ne grem.
Zunaj so ljudje z orožjem, ki pobijajo ljudi na hodniku.
Ni šans, da grem ven. –Vem.
Ampak Zahra je tam, sama.
Vstopila sta sem. Ustrelila sta jo, David.
Kot da je zajec. Če greva in se dojenček zbudi,
bodo ubili tudi nas. –Dobro.
Policaji so že zunaj. Ne moreva počakati, da pridejo po nas?
Ja.
Dobro.
Kanu!
5 UR PO PRVEM NAPADU
V Mumbaju je minila noč oboroženih spopadov.
Mesto še nikoli ni doživelo tako usklajenih, naključnih
in brezumnih napadov.
Na ulicah Mumbaja je ure trajala groza,
zdi pa se, da temu še kar ni konca.
Poslušajte glavne novice iz Mumbaja.
V napadih v južnem Mumbaju je najmanj 78 ljudi mrtvih,
skoraj 200 pa je ranjenih.
Napadli so tri hotele s petimi zvezdicami,
bencinsko črpalko, kolodvor CST in bolnišnico Cama.
Veličastni hotel Tadž še gori,
medtem ko se nadaljujejo boji med silami reda in teroristi.
Boste kaj spili?
Koliko še, g. Savanth?
Načelnik policije ste, kaj se dogaja?
Šefa protiteroristične enote so nocoj ubili v njegovem avtu.
Specialne enote pa morajo še oditi iz Delhija.
So še v Delhiju?
Pa pošljite koga od tod. Pošljite policijo.
Pred uro smo poslali enoto. Od takrat se niso oglasili.
Bog te čuva, otrok moj.
Zamiži, zmoliva skupaj.
Da bi molili?
So nam molitve kdaj pomagale, mama?
Kaj naj ti rečem? Skrbi me zate.
Oprosti.
Samo doma bi bila rada.
Rada te imam. Molila bom zate.
Poklicala te bom.
Dobro, srček.
S kom si govorila?
Kaj?
S kom si govorila po mobiju?
To ni vaša stvar.
Ena izmed njih je.
Kaj hočete reči? –Njihov jezik govoriš.
Pravite, da sem teroristka?
Kar recite. –Zakaj ne odgovoriš?
Zakaj ne rečeš ...
Z mano je.
Utihni. Spelji se.
Sramotno se vedete.
Jebi se. Pojdi.
Gospa, pridite. V redu je.
Videla sem jo.
To mi reče ob vsem, kar se dogaja? –Si dobro? –Resno ...
Ne skrbi. Prava mrha je.
Pridite.
Glej ta obraz.
Vsaj deset let je ni nihče podrl.
Hej ... –Hvala.
Položaj je nor, ampak samo počakati moramo.
Vse bo dobro.
Arjun.
Oprostite.
Ja? –Vidiš Angležinjo poleg hrane?
Skrbi jo zaradi tvoje brade. –Moje brade?
In zaradi turbana.
Raje ostani v kuhinji.
Bravo.
Gospa ...
Nekaj bi vam rad pokazal.
To je moja družina.
To je moja hči.
To je Seva.
To sta moja žena in njena precej grozna sestra.
To je moj pagri.
Za nas, sikhe, je to sveto.
Simbol časti in poguma.
Od otroških let nisem šel ven brez njega.
Če bi to naredil, bi osramotil družino.
Ampak
ko smo v hotelu, ste moja gostja.
In jaz sem član osebja.
Če se boste počutili bolje, ga bom snel.
Bi to želeli?
Ne.
Samo bojim se.
Vsi se bojimo.
Ampak
če hočemo preživeti,
moramo držati skupaj.
Velja?
Ja, seveda.
Hvala.
Hvala. –Prinesel vam bom vodo. Prav?
Prav.
Halo? –Halo?
Ga. Watson? –Ja?
Tu Lani z recepcije. –Ja.
Reševalna ekipa je v vašem nadstropju.
Res? –Ja.
Proti vam gre. –Hvala bogu.
Ja, slišim jih. Alex, spusti jih noter.
Pokliči 409.
Pokliči 409, hitreje.
Pokliči 409.
Pokliči.
7 UR OD PRVEGA NAPADA
Gospod.
Gospod, odprite vrata.
Hej. Kaj delaš?
Ne odpri vrat. Si nor?
Vsi bomo umrli. –Tiho.
G. Oberoi, jaz sem, Prahba.
Mogoče je past. –Vem, kaj delam.
O bog, Prahba.
Kri ni moja. Pridite.
Arjun, pozor.
V redu je. Pridite. Izvolite.
Izvolite.
Tiho.
Gospa, v redu je.
V redu je.
Je kdo zdravnik?
Ali medicinska sestra? –Oftalmologinja sem.
Ne vem, ali lahko pomagam, ampak bom poskusila.
Videti moram rano.
Tiho!
Zapreti moramo rano in poviti roko.
Lepilni trak ... –Škatla prve pomoči.
Pridite. Tu trdno držite.
Ni dobro. Mislim, da krvavi v prsni koš.
Ne moremo je rešiti, če ne gre v bolnišnico.
Jaz jo bom peljal. –Preveč je tvegano.
Če bo ostala, bo umrla.
Gospod, dovolite, da jo odpeljem.
Po zadnjih stopnicah bom šel in skozi servisni izhod.
Če te najdejo, bodo našli vse nas. –Če pa mi uspe, bomo imeli izhod.
Ne moremo dovoliti, da umre.
Dobro. Pokliči me, ko prideš ven.
V redu je.
Gospodična?
Ven vas bom peljal.
Po stopnicah morava. Lahko stojite?
Ja? Dobro. Počasi.
Tako, ja.
Gospodična, dobro boste.
Arjun je z vami.
Prosim, pomirite se. Vse bo dobro.
V redu je.
V redu je, gospodična.
V redu je.
Roke gor! –Osebje.
Roke gor!
Hotelsko osebje. Prosim.
Kdo si?
Prosim, družino imam.
Čist je.
Policaja sva. Ta del ni varen, vrnita se.
Kje je nadzorna soba?
Nadzorna soba! Povej!
Povej!
Pojdi.
Hitro.
Čakaj, brat, preveril bom.
Na Kitajko spominja.
Mogoče je Japonka. Ampak je oblečena kot Američanka.
Dobro, Američane hočemo. Drugič žive.
Potrebujemo bogate in pomembne talce.
Ne potnega lista ne denarnice nima.
V modrcu preveri.
Daj ji roko v modrc in preveri.
Žal mi je, brat. Ne morem se je dotikati tam.
Nevernica je, to ni greh. Preveri.
Imran, preveri.
Imran?
Sem!
David.
Odprite vrata.
Vstani!
Roke gor!
Obrni se. Na tisto stran.
Hitreje.
Belca imam. Kitajkinega fanta.
Bravo, Imran. V apartma ga pelji.
In najdi talce, ki so videti pomembni.
Semkaj.
Inšalah, brat.
Si gluh, bedak? Razsul te bom.
Obtičala sem s ...
David, kje si? Prosim, oglasi se.
Desno.
Ne veš, kaj je levo in kaj desno?
Ja, tu sem. Odprite vrata.
Tiho bodita.
Sem, v to sobo.
Vstopi.
Mladeniči so. –Halo? –Halo, gospod. –Ja, Patel?
Do nadzorne sobe sva prišla. Samo dva sva ostala.
Pošljite še ljudi.
Ne morem. Preveč VIP gostov je notri.
Ukazali so, naj čakamo specialno enoto.
Dobro.
Hej.
Kje je ta soba?
To je preddverje.
Zahodni vhod ali dvorana Ocean.
Nekaj dobre pijače je še ostalo.
Single malt.
Star 20 let.
Kaj vraga je bilo to?
Policija iz Colabe. Odprite!
Tu ostani. Dol ostani.
Tu je zmeda. Trudimo se. –Ste poslali ljudi noter?
Kakšne ljudi? –Enoto za reševanje.
Ja, pred nekaj urami. Ampak večino so ubili.
Mohit Singh.
Policija iz Colabe. Odprite!
Je bil v tej enoti neki Mohit Singh?
Rešit smo vas prišli.
Tu je še eden.
Glavna avla.
Sranje.
To je Chambers Lounge. Tam je veliko ljudi.
Ja, g. Oberoi, Mohit Singh je bil z njimi.
Davno smo izgubili stik z njim.
Mislili smo, da je mrtev. –Dobro, hvala.
Arjun, ne morem ... –Ne odprite, oni so!
Gospod?
Odprite, prasci!
Umakni se!
Ven!
Koliko ljudi je tam?
Vsaj petdeset, zdaj mogoče še več.
Petdeset ljudi?
Koliko krogel imaš?
Šest.
Ti? –Enako.
Odprite!
Odprite, prasci!
Nikomur ne bomo prizanesli.
Dobro. Ostani tu in zakleni vrata. Prav?
Hvala.
Tiho, tiho. Dol.
Dol.
Odprite, jebenti!
Tip je sam. Pripravi se.
Abdullah?
Abdullah, kaj je?
Še dva.
Notri so. Slišal sem zvoke.
Vse morava ubiti. –Ne, ne.
Streljaj!
Sem sta šla. –Houssem, pazi.
Houssem.
Gredo za nama?
Ne vem.
Ne, ne ...
V redu je.
Zdravnika potrebujeva.
To je bila eksplozija. Slišijo se streli iz hotela.
Prihajajo po stopnicah pred Tadžem.
Smo pred hotelom, kjer pravkar streljajo.
Houssem ...
Misliš, da bo Bik plačal našim družinam?
Imran, v Alahovi službi smo. Nič drugega ni pomembno.
Bik pravi, da potrebujemo še talcev. Gremo.
Noga ga boli, težko hodi.
Kaj je bilo?
Samo praska je. Houssem, še ti pojdi.
Pazi nase. –Imran.
Pazi na Američana.
Prav.
Halo? –Oče, Imran tu.
Imran? Hvala bogu.
Jamilla, tvoj brat je.
Kako gre urjenje, Imran?
Dobro, oče.
Oče, poklical sem, da bi rekel ...
Da vas imam vse zelo rad.
Tudi mi te imamo zelo radi. Mama te zelo pogreša.
Vsi smo ponosni nate, sin.
Oče, so ti že plačali?
Ne še, sin. Ni še denarja.
Ampak ne skrbi. To so zelo pošteni Alahovi ljudje.
Zelo dobri ljudje.
Oče, poskrbi, da dobite denar.
Na koran so prisegli.
Oče, povej Jamilli in mami, da ju imam rad.
Oče? –Imran?
Oče ... Oče ... –Imran, si tam?
Imran.
9 UR OD PRVEGA NAPADA
Dragi moj David.
Ko ti pišem to pismo, upam, da ti ga nikoli ne bo treba brati.
Da ti bom lahko te besede povedala osebno.
Ko sva se spoznala, si mi rekel:
Če se bojiš, skoči.
Mogoče boš padla, mogoče pa boš poletela.
Prav si imel.
In poletela sva.
Ne vem, kakšna nora usoda naju je združila.
A uspelo nama je zaradi tebe in tvojega potrpljenja z mojo družino.
Tvoja vera v naju me je prepričala, da je vse mogoče.
Celo zdaj.
Celo v tej mori.
Vem, da boš najinega sina vzgojil, da bo tak moški kot ti.
Prosim, vsak dan spomni Camerona, kako rada ga imam.
In kako ljubim njegovega očeta.
Vedno.
Zahra.
Nehajte, gdč. Kashani, prosim.
Odprite! –Prosim, sedite.
Moram biti z družino. Odprite vrata.
Vem, da je težko, ampak policija je blizu. –Nihče ne bo prišel.
Že šest ur smo tu. Zakaj?
Nihče ne bo prišel po nas.
Moj otrok je tam. Prosim, odprite.
Prav ima. Odprite. –Tudi jaz hočem iti.
Jaz tudi. –Prosim vas.
Ne moremo vseh peljati ven, ne da bi nas odkrili. –Ne vseh.
Samo nas šest je. Gremo. Odprite vrata.
Gospod, če slišijo, da gremo ven, bomo vsi umrli.
Vedo, da smo tu.
Zagotovo bomo umrli, če se vrnejo ali če raznesejo stavbo.
Če pa gremo, bomo mogoče umrli. Tvegali bomo.
Odprite jebena vrata. Takoj.
Dobro, gospod.
Molili bomo za vas. –K vragu z vašimi molitvami.
Tako se je vse skupaj tudi začelo.
Greva.
Zahra.
To je neumno.
Greva. –Po svojega otroka grem.
Teci!
Hej.
Tja!
Nazaj.
V redu je.
Ne bodo naju ubili. Živa naju hočejo.
Hej.
Utihni in hodi.
Rashid, kaj se dogaja?
Še dva imam, brat. Bogataša.
Dobro. K preostalim ju pelji.
Pozneje jih razvrstite poleg oken.
In jim raznesite glave, da bodo kamere vse posnele.
Pojdi.
Dol!
Stoj! Dol!
Dol!
Zveži ga.
Kje je Cameron?
Ne poznaš me.
Roke za hrbet.
Nežno. Samo roke.
Misliš, da je domačinka?
Indijka, kaj?
Zverine.
Ne! Ne!
To so posneli okoli štirih, ko so se varnostne sile
in besni meščani spopadli z napadalcema
ter ju pretepli s palicami.
Napadalca sta prej ukradla policijski avto
in menijo, da sta onadva napadla kolodvor CST.
Oba sta dobila strelne rane, od katerih je eden preminil.
Drugi, Ajmal Kasab, pa je trenutno priprt.
Kdo je brat Bik?
Lahko mi delate, kar hočete.
Ne vem.
Brat Bik ...
Kaj je zahteval od vas?
Rekel je ...
"Muslimani ste.
Neverniki so vas prevarali.
In vas pustili v siromaštvu.
Pustili so vas in šli naprej.
Pojdite.
Izvršite džihad.
Pojdite izvršit džihad."
12 UR OD PRVEGA NAPADA
Trenutno so v Mumbaju še teroristi.
Zdi se, da je vojska odkrila, kje so ...
Še enkrat ga pokliči.
Kaj ste načrtovali? Kam ste nameravali iti potem?
Umrli naj bi.
Njegov mobi je izključen.
S Houssemom sva bila zunaj. Zdaj sva tu.
Ja, prižgali smo ogenj.
Dobro, vprašal ga bom.
Hej.
Kako ti je ime?
Govori!
Kako ti je ime? –Ne razumem. –Kaj, tepec?
Abdullah ... –Ja?
Angleško ga vprašaj. "Kako ti je ime?"
Kaj?
Kako ... –Kako ...
Ti ... –Ti ...
Je ... –Je ...
Ime? –Ime?
Nihče nisem. Samo trgovec. Ime mi je Peter.
Nisem pomemben.
Tepec.
Žal mi je, brat, ne razumem. Dolgo ime ima.
Dobro, Abdullah. Preglej mu žepe, denarnico.
Vse preveri. Boš že kaj našel.
Dobro, brat.
Primi.
Preglej mu žepe.
Kaj je vse to?
Gospod, Houssem tu. –Ja, Houssem?
Našli smo denarnico in potni list.
Fotografiraj ju in mi pošlji slike.
Samo sekundo.
Dobro, preverili ga bomo.
Pošiljam.
Ne dotikaj se tega.
Odjebi, jebeni kmet.
Pes! Mene pljuni!
Mene pljuni!
Kar poskusi, pes!
Mene pljuni!
Ti, dol!
Glave dol!
Houssem. –Ja?
Kakšen hrup je to?
Abdullah je znorel. Rusu je polomil rebra.
Daj mi Rusa. –Dobro.
Govori z njim.
Vasilij Gordetsky?
Veste, kdo sem.
Vasilij Gordetsky? –Kaj je?
Predsednik in soustanovitelj NV Capitala.
Bivši častnik sovjetskih specialcev.
Pa kaj, pizda?
Hočete denar?
Lahko vam ga priskrbim.
Tvoj denar te ne bo rešil.
Umrl boš za tisto, kar si naredil v Afganistanu. –Za božjo voljo.
Veš, kaj sem delal v Afganistanu?
Jebal sem ti mater!
Jebal sem ti sestro, ušivec!
Daj mi Abdullaha.
Ja, brat?
Kaj počneš? –Pljunil mi je v obraz.
Abdullah, pomiri se.
Zdaj ni čas za jezo.
Ti ljudje niso več pomembni.
CNN je predvajal, da so specialci prileteli v Mumbaj.
Za tisto, kar sledi, morate biti bistre glave.
Dobro. –Razumeš? –Ja.
Ja, brat. –Ja, brat Bik.
Abdullah,
napočil je čas.
Naj od Mumbaja do Washingtona vsi slišijo, kako vpijejo.
Kot smo mi slišali krike svojih bratov. –Alahu akbar, brat.
Poslušajte. Brat pravi, da je napočil čas.
Slava Alahu.
Imran, tu ostani.
Pazi nanje. Če se kdo premakne ...
Če se kdo premakne, ga ustreli. Prav?
Ostani dol.
Dol ostani!
Ne razumeš? Dol, sicer te bom ustrelil.
Prosim ... O ne.
Brat pravi, da morava osvetliti vsak kotiček hotela.
Stojte, prosim vas!
Tu delam. Tja pojdite.
Ustrelili vas bodo. Sem, prosim.
Za mano, prosim.
Pridite.
Gospod.
Odprite vrata.
Gospod, jaz sem, Arjun. –To je Arjun. Odprite vrata.
O bog.
Pridite. Semkaj.
Semkaj, gospod.
Izvolite, gospa.
Pridite. V redu je.
Zahra.
Ne skrbite.
Oprostite, ampak nisem imel kam. Zažgali so hotel.
Dojenček je. Kaj naj naredim?
Cameron je s Sally.
V shrambi poleg sobe 415.
Štiri-ena-pet.
Ne.
David.
Tiho!
Tiho, ali vas bom ubil. Tiho!
Prosim, poslušajte. –Utišajte dojenčka.
Zaradi njiju bomo umrli. –Poslušajte.
Srednji del hotela gori.
Specialci ne bodo prišli pravočasno.
Moramo iti po servisnem stopnišču in skozi kuhinjo.
Našli nas bodo in pobili. –Gospod ...
Hotel gori. To je naša edina možnost. –Vsi so vam zaupali.
Nismo več varni. –Prosim, utihnite.
Prosim, utišajte mobije in bodite čim tišji.
Če bomo skupaj, bomo dobro.
Prosim, utišajte mobije in bodite tiho.
Utišajte mobije.
Gospod.
Boji še potekajo.
Prisluhnimo Pranavu Sahniju, ki je pred Tadžem. Pranav?
Na liniji imamo enega ujetih gostov, g. Vijaya Goswamija.
Lepo, da se slišiva.
Nihče ne ve, kaj se dogaja.
V Chambers Loungeu smo, v severnem krilu.
Kaj počnete? –Nujno potrebujemo pomoč.
Kaj počneš? Pomoč sem klical.
Izvedeli bodo, kje smo. –Nismo na isti strani?
Pravkar so nas obvestili o pogumnem poskusu bega.
Okoli sto gostov poskuša uiti iz ekskluzivnega Chambers Loungea,
ki se nahaja sredi gorečega hotela.
V Chambers lounge pojdite. Ljudje bežijo od tam.
Prasci zagamani.
Hitro. –Ja, brat.
Gor pojdita. Ljudje bežijo.
Ja, brat.
Razumem, gor grem.
Živjo, brat. –Imran.
Ljudje bežijo iz Chambers Loungea. –Kaj?
Pojdi v Chambers Lounge, takoj.
Chamber Lounge. Pa talci?
Vse pobij.
Dobro, brat.
Ne. Prosim.
Imam otroke, ki me potrebujejo.
Ne, prosim.
Nikar!
Ne.
Ljubim te, Z ...
Ni boga, razen Alaha.
Alah je blag, Alah je nežen.
Čarovnica. Kako, da poznaš verze?
Ni boga, razen Alaha.
Utihni!
Utihni, sicer te bom ubil!
Kako, da poznaš verze?
Kako?
Utihni!
Utihni, sicer te bom ubil!
Ubil te bom.
Imran, oglasi se.
Je konec? Si jih ubil?
Ne, brat. Ena je muslimanka.
Ni važno, če je muslimanka. Pokončaj jo.
Osredotoči se na nalogo. Pokončaj jo.
Ženska je in recitira salat.
Dol glej.
Ubij jo, Imran.
Če Bog da, je tudi to dobro delo. Ubij jo.
Imran, ubij jo.
Zamiži! Ubil te bom!
Ubil te bom! Zamiži!
Dol glej.
Imran.
David.
Oprostite.
Pridite. Dajmo.
Hej, srček.
Pridite.
Blokirano je. Gremo naprej.
To je tu.
Abdullah, umakni se. Jim bom že pokazal ...
Pojdite!
Pojdite! Hitro!
Brata!
Gremo!
Rashid, nazaj! –Tod so šli!
Gospod.
Prosim.
Gospod!
Gospod, prosim. Sem!
Gospod. Recite!
Teci!
Teci! Teci!
Pojdite!
Dajmo!
Na pomoč!
Hvala.
Gor.
V redu je, gospa.
Stoj!
Stoj, sicer streljamo!
Alah vas čaka!
Zaradi Alaha se ne smete umakniti.
Houssem, daj mi nabojnik.
Nimam jih več.
Pogumna bodita, moja leva. Ves svet vaju gleda.
Alah vaju čaka v raju.
Pustita mobija prižgana.
Ves svet bo slišal, kako rjovita.
Vsa slava Alahu!
Alahu akbar!
Sally.
Zahra.
Sally. –Zahra.
Zahra.
Ojej.
Hvala.
Hvala, Sally. Hvala.
Indijske sile so po treh dneh zavzele vseh 12 krajev napada
in ubile 9 od 10 teroristov.
Organizator, ki je iz Pakistana usklajeval napade,
je do danes ostal na prostosti.
Polovica žrtev v hotelu Tadž je bilo osebje,
ki je ostalo, da bi varovalo goste.
V spomin na naše goste in osebje 26. novembra 2008.
Kuhar Oberoi je čez tri tedne odprl prvo restavracijo v Tadžu,
v 21 mesecih pa so hotelu povrnili staro slavo.
Hvaležni preživeli so se z vsega sveta pridružili osebju
na ganljivi otvoritvi.
Ena, dve, tri!
Od tistih, ki še delajo v hotelu, so mnogi veterani bitke za
HOTEL MUMBAJ
MEDIATRANSLATIONS