Jeg har hunde, der er større.
Du sagde, her var pumaer.
Jeg har ikke set en puma her i ni år.
Hvad med de kadavere, Snipes fandt i Noland?
Det var ikke en puma. Brystet var ikke flået op.
De æder hjertet først.
Hvis du finder en puma, jeg kan jage, får du et 20–dollars–guldstykke.
Hvis her stadig er en puma, er den nok i Djævelens tjeneste.
– Måske ender den med at jage Dem. – Jamen jeg vil have en.
PEMBERTON TØMMER
Vaughn, vil du bede pigen om at komme med min mad?
Pas på!
Kom så, drenge.
– George! – Få den herhen.
– Albert, hvad laver du herude? – Der er kommet brev fra banken.
Det skal du ikke tage dig af.
Vi bliver nødt til at genforhandle lånet.
– Jeg tager til Boston i næste uge. – Op med den!
Husk, min onkel er partner. Hvis vi går op ad nordsiden og bærer det...
Der går rygter om, at Kongressen vil lave en nationalpark i Carolina.
Det er meget muligt.
Når regeringen overtager jorden, vil der ikke være et træ tilbage.
Problemet er, at efter det nylige børskrak –
– er dine aktier ikke længere sikkerhed nok til, –
– at vi kan forny lånet.
Alle mine penge er bundet i Carolina.
Hvad med jorden i Brasilien?
Den vil jeg helst ikke røre.
Havde du giftet dig med Peg Lowell, skulle du ikke krybe for banken.
– Du er godt nok velinformeret. – Ja. Tal med din søster lidt oftere.
– Jeg besøger dig i denne weekend. – Ét besøg. Og hvor længe?
Hvad laver du på det bjerg? Guderne må vide hvor og hvorfor.
– Så lav dog noget fornuftigt. – Jeg klarer mig ganske godt.
– Ellers andet? – Nej tak.
Den kvinde, du savler over, er så godt som en indfødt.
Opvokset i en tømmerlejr.
– En tømmerlejr? – Det tænkte jeg, du ville synes om.
Desværre brændte den ned, så hele familien døde.
To dage efter branden fandt redningsholdet Serena, –
– der gik rundt i ruinerne og kaldte på sine døde søskende.
Hun var smurt ind i aske. De troede, hun var et spøgelse.
Hun er smuk.
Såret.
Vild med træer.
Trist, du ikke har en chance.
Hvad laver De?
– Jeg ville bare sige goddag. – Nå, men goddag.
George Pemberton.
Serena Shaw.
Jeg synes, vi skulle gifte os.
Jeg er spændt på at se det.
– Velkommen tilbage. – Det var en pragtfuld rejse.
Jeg glæder mig til at fortælle alt. Er du stadset ud for min skyld?
– Goddag. – Goddag.
Hvad...
– Hvad synes du om min kone? – Hvorfor har du ikke fortalt det?
Gudfader! Hvorfor har du ikke fortalt det?
– Det er Buchanan, min højre hånd. – Serena Pemberton.
Ved De ikke, hvordan man giver hånd?
Selvfølgelig. Det glæder mig at møde Dem, og velkommen.
– Har Galloway fundet min puma? – En arbejdsmand fandt nogle spor.
– Galloway tror, det var en rødlos. – Er her mange pumaer?
Nej, bare rolig. Der er tvivl om, hvorvidt der er nogen tilbage.
Jeg vil gerne se mit nye hjem, inden det bliver mørkt.
– Den pige... – Det er lige meget.
Vores kærlighed begyndte, da vi mødtes.
Intet, der skete inden da, findes.
Hold øjnene lukket.
Ræk mig din hånd. Træd ned. Pas på hovedet.
Et skridt mere, et mere. Vent.
Luk øjnene op på tre.
En, to, tre.
Hvor er her smukt, George.
Det er kun begyndelsen. Jeg har købt en fantastisk ejendom i Brasilien.
– Brasilien? – Ja.
Enorme, uberørte skove.
Mahogni. Råt og smukt.
Fuldstændig uberørt.
Det finder man ikke i Amerika.
– Det ønsker du, ikke sandt? – Mere end noget andet.
Jeg havde aldrig troet, jeg ville finde dig.
Jeg havde aldrig troet, jeg ville finde nogen.
Du har ingen anelse.
Doktor!
Chaney, så er det sket igen.
Det er for sent. Jeg kan intet gøre. Sæt ham i stolen.
– En klapperslange? – Ja, det er blevet værre.
Sjakkene bliver bange. Vi har mistet seks mænd på to måneder.
I Colorado havde vi en trænet ørn til at holde slangerne væk.
Der er ingen ørne i Carolina.
Så burde vi importere en.
Naturligvis. Hvorfor ikke?
Jeg kan forstå, De har erfaring med tømmerbranchen, fru Pemberton.
Min far ejede 16.200 hektar i Colorado.
Ejede? Jeg håber ikke, han mistede dem under krakket.
Han døde.
Hendes far var en førsteklasses tømmerhandler.
– Serena red, inden hun kunne gå. – Så er De gunstigere stillet end os.
Hvad mener De om vores lille foretagende –
– ud over den indlysende mangel på en ørn?
I har været ni måneder om at lave seks måneders arbejde.
Men et par ændringer vil forøge rentabiliteten.
– Fik du en kone eller en partner? – Begge dele.
Er fru Buchanan ikke interesseret i driften?
Jeg er ungkarl.
Jeg kan forsikre Dem om, at jeg ikke er kommet for at brodere.
– Naturligvis ikke. – Hun er knivskarp.
Buchanan er en løjerlig fyr.
Han virker en smule... Jeg ved ikke -
- for glad for dig.
Hvad mener du?
– Han skal nok blive mere afslappet. – Ja.
– Godmorgen. – Godmorgen!
Fru Pembertons far ejede tømmerfirmaet Vulcan i Colorado.
Og hun kan måle sig med enhver mand her.
Jeg forventer, at I følger hendes ordrer, ligesom I følger mine, –
– hr. Campbells eller hr. Buchanans.
Hun forventer ingen særbehandling.
Det vil I snart indse.
Tak.
– Godmorgen. – Lad os komme i gang.
De træer fælder ikke sig selv.
– Fru Pemberton. – Campbell.
– Hvordan går det? – Som forventet.
Lad være med at hugge så højt.
– Du spilder en fod tømmer. – Ellers vil det ikke gå fri.
Den der er i vejen.
Ræk mig øksen.
– Frue? – Du hørte mig.
– Det skal nok gå fri. – Frue.
Hvad tror De?
– Det skal nok gå fri. – Tilbage til arbejdet.
– Hvem er han? – Han hedder Galloway.
– Han virker afmålt. – Det er han også.
Han er den bedste jagtguide i miles omkreds. Han kan spore en græshoppe.
Han siger, at han kan se syner. Jeg ved ikke, hvad det betyder.
Hr. Galloway.
Serena Pemberton.
Du har siddet i fængsel.
Hvorfor?
Uagtsomt manddrab. Han havde fortjent det.
Pas på!
Smoky Mountains har de sidste uberørte skove i det østlige USA.
Men vi mister flere og flere år for år.
Til tømmerbaronernes tankegang om at fælde og forsvinde.
Men vi er tåbelige, hvis vi tror, –
– at Guds skaberværk kan ofres for en hurtig fortjeneste.
Spørgsmålet er enkelt.
Skal vores Smoky Mountains gøres til en nationalpark, –
– eller skal de gøres til en ørken?
Tak, hr. Kephart, og tak, fordi I alle er kommet.
Hvad med sjakkene, hr. sherif? Mændene her har brug for arbejde.
Og tømmerlejrene fører jernbaner og elektricitet med sig.
Vi kommer med fremskridt.
Fremskridt for hvem? Al fortjenesten forsvinder nordpå.
Hvad skaffer Deres parker?
Deres park vil sikkert være et rart sted at vandre med Deres rige venner.
Men for arbejderne her i lokalet, –
– i modsætning til Dem, hr. Kephart, handler det om at overleve.
Tømmerbaronerne råber altid op om job og det frie initiativ, –
– men jeres lønninger giver knap nok smør på brødet.
Vi betaler mere end alle andre.
Derfor står 50 mænd i kø, når vi har en ledig stilling.
De har altid ledige stillinger, –
– for Deres lejre har dræbt flere mænd end Borgerkrigen.
Det er farligt, og alle skovhuggere er stolte af deres arbejde.
Jeg tror ikke, de ønsker en smuk park.
Jeg tror, de ønsker frihed.
Frihed til at arbejde hårdt og skabe bedre kår for sig selv.
Det er det, vi bryster os af i dette land!
Han har ret!
– Det klarede du flot. – Jeg sagde bare sandheden.
En, to, tre, smil! Og blitz!
Jeg elsker dig så højt.
Jeg bærer dit barn.
Namaste.
Vaughn. Stil min hest i stalden. De skal vænne sig til hinanden.
Javel.
Jeg henter mad og tæpper.
Jeg spiser og sover ikke, før hun gør det.
– Jeg bliver hos dig. – Nej, jeg må gøre det her alene.
De skal vide, at en kvinde tæmmede ørnen.
Ud med jer.
Hej.
Byttet tror, at hvis det holder sig i ro, vil det ikke blive set.
Men før eller siden farer det sammen, –
– og når det gør det, ser ørnen det altid.
Park–affæren tager fart.
Nu hvor Rockefeller er med på vognen, kommer de med gode tilbud.
Vi bliver de næste.
Med Rockefellers fem millioner dollars.
– Vi er ikke interesserede. – Jeg spurgte om Deres mands mening.
Rolig nu.
– Det skal du ikke bekymre dig om. – Jamen det gør jeg.
Det kræver en million at betale lånet og komme i gang i Brasilien.
Det er to år mere i Carolina, hvis park–affæren ikke lukker os.
Vi må bestikke senatoren.
Hvad synes du om Serena?
Tja... Hun er en dejlig pige. Det skulle jeg have sagt noget før.
Men Serena er anderledes.
Hun vil hellere tage til et gudsforladt sted som Carolina –
– end drikke te med fine damer.
– Kan du forestille dig det? – Det behøver jeg ikke. Hun er her.
Opfat hende ikke som min kone, men som en partner, for det er hun.
En partner. Hun har givet os alt, hvad hun ejer.
Javel. Det skal jeg gøre. En partner.
– Godmorgen, hr. sherif. – De damer.
GENVÆLG BIG BILL MCCOMB
Det er til Dem, hr. senator. Jeg håber, De får en god kampagne.
Goddag. Tror hr. Pemberton, at bestikkelse kan standse parken?
Der er intet galt med at have indflydelsesrige venner.
Det overrasker mig, fru Pemberton ikke står for bestikkelsen.
Jeg hører, at hun styrer alt andet i lejren.
Jeg forstår, De kan drage den konklusion, men det ved De intet om.
Vi vil gerne komme med et tilbud.
Sherif McDowell. Velkommen. Hvordan går det?
– Godt. – Rart at se Dem.
– Hr. Kephart. – Rart at se Dem.
De er kammeratlige. Har Buchanan gjort forretninger med dem tidligere?
Ikke så vidt jeg ved.
– Er det Deres tilbud? – 400.000 dollars.
Mere end De ville få på det frie marked.
Muligvis, men vi kræver en fast pris på en million dollars.
Jorden blev vurderet til 300.000 inden krakket.
Jeg beklager at have spildt jeres tid, men -
- vi antog, at I ville komme med et mægtigt tilbud.
Hvis jorden eksproprieres, får De højst halvdelen af det, vi tilbyder.
Er det en trussel?
Mine herrer, lad os alle genoverveje vores standpunkter –
– og mødes, når vi har kigget på...
Faktum er, at I har brug for vores jord til at lave jeres park.
– Vores pris er en million dollars. – Tænk Dem om en ekstra gang.
Ét forkert træk, og banken vil snuppe resterne af Deres formue.
Jeg ville ikke bryde mig om at se Deres kone blive ydmyget.
De skal ikke tale om eller se på min kone. Vær venlig at gå nu.
Farvel. Farvel, frue.
– Hvordan går det, hr. Galloway? – Godt, hr. Pemberton.
Skal du ikke med? Galloway er på sporet af pumaen.
– Jeg har et ærinde i Asheville. – På en søndag?
En rødlos. Men...
– Det er ikke det, De er ude efter. – Nej.
Næste gang kommer vi, når det er skumring.
Hvis her er en puma, vil De kunne høre den.
Ham parkforkæmperen, Kephart, har en hytte her.
– Ved du, hvor den ligger? – Ja, det gør jeg nok.
Jeg vil gerne se den.
Jeg kom forbi Kepharts hytte.
– Jeg har forhandlet med dem. – Bag min ryg.
Ja, men de vil gå med til 450.000 nu.
Du har hele tiden sagt en million.
Du må glemme Brasilien. Det er...
Du er ikke længere den samme.
Den eneste, der har forandret sig, er dig.
Jeg vil bare ud af det.
– Jeg køber dig ud efter Brasilien. – Så længe kan jeg ikke vente.
Jeg vil ikke sælge. Aftalen er, at du ikke kan gøre noget, før jeg sælger.
Jeg fortæller dem om bestikkelsen.
– Gør bare det. Du er medskyldig. – Nej.
Du kommer til at tage skylden. Jeg slipper billigere, hvis jeg vidner.
Du kommer i fængsel. Det er, hvad der vil ske.
Dit dumme svin.
Det er indlysende nu. Han var ikke min ven.
Han kom her og truede mig i mit hjem.
Det, vi har bygget op. Det, jeg har lovet dig!
Hvordan har vi mistet Brasilien? Det forstår jeg ikke.
Jeg måtte stille jorden som sikkerhed for at få fornyet lånet.
Han vil tvinge os til at sælge nu, så vi mister det hele, vores fremtid.
– Alt, hvad vi har talt om. – Hvorfor fortalte du ikke om jorden?
Det var ligegyldigt. Jeg anede ikke, han lavede tuskhandler med Kephart.
Vi lovede at fortælle hinanden alt.
– Jeg ville ikke gøre dig bange. – Jeg er ikke den slags kvinde.
Det eneste, der gør mig bange, er tanken om, at du ikke stoler på mig.
Undskyld.
Jeg advarede dig. Han er misundelig på mig.
Han prøver at ødelægge det, vi har sammen.
Han er allerede ved at udfærdige papirerne. Vi har et stort problem.
Jeg kommer i fængsel. Så er vi færdige.
Så løs det.
Han forrådte dig, George. Han var aldrig din ven.
Hold hestene tilbage, Campbell.
Hjælp hr. Pemberton og hr. Buchanan på plads.
Bjørnen er inde mellem træerne. Hundene får hurtigt jaget den ud.
Tak, hr. Galloway.
Kom så. Efter den.
Tog Serena nyhederne pænt?
Hun har klaret det, der var værre, ikke?
Hun knejser med nakken, uanset hvad andre siger.
Så du det?
Hjælp!
– Hjælp mig med at få ham op! – Vi har brug for hjælp!
– Chaney. – Et skud med en riffel.
Vi stod på linje, og bjørnen kom imellem os, –
– og da den havde passeret, var han i mit sigte.
Var der nogen med jer?
Nej.
Så du noget, Campbell?
Nej, jeg så ikke noget.
Skuddet ramte ham lige i hjertet. Det er et utroligt tilfælde.
Kom De og Buchanan godt overens?
Han var min bedste ven.
Kør liget ind til byen. Der skal foretages en obduktion.
Har du noget at tilføje?
– Det var et uheld. – Hvordan ved du det?
Han skyder ikke godt nok til at gøre det med vilje.
Var der ellers noget?
Ikke i dag, hr. Pemberton. Ikke i dag.
Jeg havde bestemt mig for at lade være...
Men så vendte han sig om.
Gid jeg kunne have stået ved din side.
Han var ikke din ven. Han forrådte dig, George.
Du forstår det ikke.
Alt, hvad du har gjort, har du gjort for os. For vores fremtid.
– Hr. Buchanans ejendele. – Ja.
Ligsynsmanden mente også, det var et uheld. Han skrev det i rapporten.
Jeg elsker dig så højt.
Tak.
Fire, så enogfyrre.
Generer mit ar dig?
Naturligvis ikke.
Hvad skete der i den brand?
Jeg var 12 år.
Jeg sov nedenunder, fordi jeg vågnede tidligt for at passe hestene.
Og jeg ville ikke vække de små.
Derfor slap jeg ud i tide.
Jeg vidste, de stadig var derinde.
Men jeg blev bare ved med at løbe.
Og jeg fortsatte, indtil jeg ikke kunne høre dem skrige længere.
Jeg var den ældste.
De kaldte på mig.
Du var kun et barn.
Efter den dag svor jeg, at jeg aldrig ville elske nogen igen.
– Jeg må ikke miste dig. – Det kommer du heller ikke til.
Nogensinde.
Hvad er der?
Rachel Hermann vil have sin gamle plads igen.
– Hvor er hun? – Ovre i kirken.
Der er ikke noget arbejde her i byen til hendes slags.
Enkefru Jenkins tager sig af hendes knægt.
Hvis hun ikke får arbejde, vil hun og knægten sulte.
Det var ikke hendes skyld, at hun blev gravid uden for ægteskabet.
– Så du vil have din plads igen? – Ja.
– Du kan begynde på mandag. – Javel.
Hvad hedder barnet?
Jacob. Det stammer fra Biblen.
Det er et smukt navn.
Tak.
På mandag.
Ved hun, at hverken hun eller barnet kan gøre nogen krav?
Det ved hun godt. Der er intet arbejde, og de skal ikke sulte.
Vil hun tage barnet med på arbejde?
– Nej, en gammel enke skal passe ham. – Ham?
– Så det er en dreng. – Åbenbart.
Det gør ingen forskel for mig, men de skal ikke have det hårdt.
Det ønsker jeg heller ikke.
Så er pausen forbi.
Giv mig den.
Få hans hage op. Smil så, Jacob. Giv mig et stort smil.
Kig på pipfuglen.
Bliv stående. Kan du løfte ham lidt højere op?
Godt. Bare hold ham der. Okay. Jacob!
Kom nu. Se på mig.
Se på mig, Jacob. Sådan der.
Smil så. Smil.
Og blitz.
Hold ham i ro, frue.
Se på pipfuglen. Og blitz!
TIL DIT BARN
– Er alt i orden? – Ja.
Kom og mærk.
Han bevæger sig.
Lige her.
Ja.
Den første af vores dusin.
– Skal jeg tage den? – Nej, jeg klarer den, hr. Vaughn.
Perfekt. Han vil elske den.
– Hvordan ved du, det er en dreng? – Det gør jeg bare.
– Måske vil jeg gerne have en pige. – Nej, det får du ikke.
Er det rigtigt?
Tak.
Det er det her.
Giv mig et bælte!
Det skal nok gå. Få ham op på en vogn.
Campbell! Chaney! Få ham op på vognen!
– Campbell, tag med ham. – Sæt dig ind i vognen.
Vend ham om. Jeg har ham.
Jeg overlever! Det siger profetien.
Den årepresse var flot lagt. Ellers ville han være forblødt.
Gjorde du det?
Ja.
Og du red?
Du har spist noget, din mave ikke har været glad for.
– Det føles ikke som mavepine. – Du er i hvert fald ikke i fødsel.
Du kan få en anden læges vurdering på hospitalet i Asheville.
– Lad os tage derhen. – Det er ikke nødvendigt.
– Udmærket. – Farvel.
– Jeg henter lægen. – Nej, George.
Jeg vil prøve at falde i søvn.
Godt. Er du sikker på, du ikke vil på hospitalet?
Jeg har det nok bedre i morgen.
– Jeg elsker dig. – Jeg elsker også dig.
Campbell!
Hun skal have blod.
Det skal nok gå.
Alt bliver godt.
Er barnet dødt?
Ja.
En dreng?
Hvad?
Vi kan ikke få et til.
– Få den væk. – Hvad?
Få den væk. Få den væk nu!
Jeg skal tale med fruen.
Hun hviler sig nu.
Jeg kan vente.
Hvad skal du tale med hende om?
Da jeg blev født, fik min mor et syn om, –
– at jeg ville miste meget, men blive reddet af en kvinde.
Deres kone er kvinden fra profetien.
Jeg er forbundet til hende.
– Hr. Pemberton? – Hvad er der? Vi skal køre nu.
Det er lønningsdag. De må åbne pengeskabet.
Det kan du gøre. Husk at komme tilbage med nøglen.
Du skal vidne om, hvad du har set, og hvad du har gjort.
– Jeg kan ikke love en mild straf. – Det behøver De heller ikke.
Jeg forstår til fulde konsekvenserne af mine handlinger.
Der er en dommer i Raleigh, som du kan vise dem til.
En, de endnu ikke har købt. Er du sikker på, du vil gøre det?
Skal jeg aflevere dem?
Du ser pragtfuld ud.
Tak.
– Alt skal nok blive godt igen. – Ja.
Nu går vi ned og spiser og danser –
– og glemmer alt andet end os to.
Jeg kommer om lidt.
Det store spørgsmål er omfanget.
– Hvor meget vil De investere? – Hvad er nu det, George?
Det er min smukke hustru. Det er hr. Lowenstein.
Kvinden, der tæmmer ørne. De er vidt berygtet.
Det er hr. Calhoun. De to herrer...
Skat...
– Jeg vil danse. – D'herrer vil investere i Brasilien.
– Men jeg elsker den her sang. – Jeg synes, du skal sætte dig.
– Vil De danse, hr. Lowenstein? – Det er ikke en god idé.
Det vil jeg naturligvis med glæde, men...
Det er fint. Det er helt fint.
Tak. Min mand har åbenbart for travlt til at danse med mig.
Campbell er forsvundet. De bør nok se i pengeskabet.
Han har taget hovedbøgerne.
Han kan knuse os, George. Ligesom Buchanan.
din far er en kærlig
arbejdsmand
– Jeg ved, hvor Campbell er. – Godt.
Låser De Dem inde?
Jeg har fundet spor ved vandfaldene. Det ligner en puma.
Sig til, når De vil dræbe den.
Hr. Campbell?
Ud! Ud med dig!
Vaughn?
Hr. Pemberton vil være sulten, når han kommer hjem.
Bed kokken om at lave hans livretter og bære dem til hytten.
Javel, frue.
Her er din aftensmad. Der er noget, jeg skal ordne.
Jeg gør det for vores skyld, George. For vores nye verden.
– Hvad taler du om? – Brasilien, naturligvis.
Vi bliver lykkelige der.
Lad mig få sheriffen. Skynd Dem.
Rachel er nogle gange hos enkefru Jenkins ikke langt herfra.
Fru Jenkins? Det er sherif McDowell.
Fru Jenkins?
Vi må få jer væk.
Klarer hun den?
– Fru Sloan. – Kom indenfor.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Enkefru Jenkins blev myrdet i nat.
Hun har aldrig gjort en sjæl fortræd, men nogen skar hendes hals over.
Hvorfor fortæller De mig det?
Jeg vil gerne tale med Deres kone, hvis De ikke har noget imod det.
Min kone? Hun er ikke derinde.
Hun tog ud sammen med skovhuggerne i morges.
Hvor belejligt. Ved De, hvor hun og hendes køter var i nat?
Hun har ikke noget at gøre med mordet på en gammel kvinde.
Den kvinde passede Rachel Hermanns søn.
Har barnet det godt?
Spørg Deres kone.
Det behøver jeg ikke.
Tag ikke fejl af, at de kom efter Deres søn.
Forleden skar Galloway halsen over på Campbell.
Deres søn var den næste i rækken. Deres kone kan nok fortælle hvorfor.
Sig, at du ikke gjorde det.
Sig, at du ikke sendte Galloway ud.
Det skal nok gå, George.
Det skal nok gå. Det måtte gøres.
For vores skyld.
Hvad var det, der skulle gøres?
Du sårede mig.
Du sagde, at du havde nok i mig.
Jeg har nok i dig.
Du lyver.
Jeg fandt billedet af dit barn.
Vores kærlighed er vigtigere end det barn, ikke?
Er den ikke, George?
Fortæl mig, hvor Galloway er.
– Sig, hvor han er. – Nej.
– Så er det hele forbi. – Nej.
Det er ikke forbi, så længe det barn er i live.
Du bliver aldrig fri af ham. Han ligner dig på en prik.
Jeg måtte gøre det. Giv afkald på det barn.
George! Stop!
George! Hvis du elsker din horeunge så højt, så slå mig ihjel.
Kun sådan kan du standse mig.
Hvor har De sendt Rachel og drengen hen?
Det er lovens sag.
Med dette kan De sætte mig bag lås og slå for evigt.
– Hvad skal det sige? – Jeg melder mig selv.
Fortæl mig, hvor de er. Når jeg er tilbage, kan De anholde mig.
Jeg har ikke brug for Deres hjælp.
– Galloway kom ikke hjem i går nat. – Jeg beder Rachel om at rejse igen.
Han finder dem, sherif. Det ved De såvel som jeg.
Hvad foreslår De, vi skal gøre?
Fortæl mig, hvor de er.
Det er min søn, hr. sherif.
Så I klarer jer? Jeg er snart tilbage igen.
Farvel.
Kingsport, Tennessee. Navnet er Sloan.
De får 24 timer. Derefter går jeg til dommeren.
Jeg skal med det næste tog til Washington.
– Der går først et om to timer. – Er der ingen tog før?
Stille, Jacob.
Nåde.
Vis mig nåde.
Stands.
Det skal nok gå.
ARRESTORDRE
– I siger, han er på jagt? – Ja. Oppe i Noland.
Så kører vi.
Jeg har sagt, at hvis han kan være stille, –
– giver Joe ham flere vogne til hans futtog.
– Joe Vaughn? – Ja. Han vil tage sig af os nu.
Jacob er meget glad for ham.
De må hellere sige farvel til ham nu.
Kom så!
Der!
Det var satans.
Fru Pemberton! Fru Pemberton! De skal komme og identificere.
Fru Pemberton!
Fru Pemberton, De skal komme ud og identificere Deres nærmeste.
– Godt. Så kører vi ham væk. – Kom så, ind i vognen.
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2014