Jag har hundar som är större än så.
Du sa att det fanns puma här.
Jag har inte sett en puma här på nio år.
Kadavret som Snipes hittade i Noland då?
Djuret revs inte av en puma. Bröstkorgen var inte uppfläkt.
De äter hjärtat först.
Om du hittar en puma att jaga så får du ett 20-dollarsguldmynt.
Om det finns en puma här har den säkert djävulen i sig.
-Den kanske jagar dig till slut. -Jag vill ändå ha en.
PEMBERTON TIMMER
Vaughn, be flickan ge mig min mat.
Se upp!
Kom igen, pojkar!
-George! -Ta hit den.
-Albert, vad gör du här ute? -Det kom ett brev från banken.
Det är inget att oroa sig för.
Du måste förhandla om lånet.
-Jag far till Boston nästa vecka. -Få upp den!
Min farbror är delägare. Om vi går upp på den norra åsen...
Enligt ryktet ska Kongressen skapa en nationalpark i Carolina.
Parken kan bli av.
När regeringen tar marken så är alla träd borta.
Problemet är att efter börskraschen-
-räcker inte dina aktier som säkerhet-
-för att förnya lånet.
Mitt kapital är uppbundet i Carolina.
Den här marken i Brasilien då?
Jag vill helst inte röra den.
Om du gift dig med Peg Lowell hade du sluppit krypa för banken.
-Du är insatt i allt som sker, va? -Ja. Prata med din syster oftare.
-Jag besöker dig nu i helgen. -En gång. Och hur länge?
Varför sliter du på berget? Det vete gudarna var och varför.
-Kan du inte göra nåt klokt? -Jag klarar mig rätt bra, tack.
-Var det nåt mer? -Nej tack.
Kvinnan som du dreglar över är i stort sett en inföding.
Hon växte upp i ett timmerläger.
-Timmerläger? -Tänkte väl att du gillade det.
Tyvärr brann allting ner och hela familjen dog.
Två dar efter branden hittade de Serena.
Hon gick runt i ruinerna och ropade på sina döda syskon.
Hon hade så mycket aska på sig att de trodde hon var ett spöke.
Hon är vacker.
Sargad.
Galen i träd.
Synd att du aldrig kan få henne.
Vad gör ni?
-Jag ville bara säga god dag. -God dag.
George Pemberton.
Serena Shaw.
Jag tycker att vi ska gifta oss.
Jag längtar dit.
-Välkommen tillbaka! -Underbar resa.
Jag ska berätta allt. Du klädde väl inte upp dig för mig?
-God dag. -God dag.
Vad...
-Vad tycker du om min fru? -Varför sa du inget till mig?
Jisses, George. Varför sa du inget till mig?
-Buchanan är min högra hand. -Serena Pemberton.
Kan ni inte skaka hand, Buchanan?
Jovisst. Roligt att träffas. Och...välkommen.
-Har Galloway hittat min puma? -En arbetare såg spår.
-Galloway tror det var en rödlo. -Är här gott om pumor?
Nej, lugn. Det råder osäkerhet om huruvida det finns en enda kvar.
Jag hoppades få se mitt nya hem innan det blir mörkt.
-Den flickan... -Sak samma.
Vår kärlek började när vi möttes.
Inget som hände före det finns.
Fortsätt blunda.
Ge mig din hand. Kliv ner. Akta huvudet.
Ett till. Ett till. Okej, vänta.
På tre får du titta.
Ett. Två. Tre.
Det är vackert, George.
Det är bara början. Jag har köpt en fantastisk egendom i Brasilien.
-Brasilien? -Ja.
Milsvida orörda skogar.
Mahogny. Rått och vackert.
Helt orört.
Man hittar inget sånt i Amerika.
-Du vill ha det, va? -Mer än nåt annat.
Jag trodde aldrig att jag skulle hitta dig.
Jag trodde aldrig att jag skulle hitta någon.
Du anar inte.
Doktorn!
Chaney! Det har hänt igen.
Ni kom för sent. Jag kan inget göra. Sätt honom i stolen.
-Skallerorm? -Ja, det är värre nu.
Huggarna skräms och halkar efter. Vi har mist sex man på två månader.
I Colorado hade vi en tam örn som höll styr på ormarna.
Det finns nog inga örnar i Carolina.
Vi borde importera en.
Ja, vi borde importera en.
Ni lär ha erfarenhet av skogsnäringen, mrs Pemberton.
Min far hade 16 200 hektar i Colorado.
Hade? Hoppas han inte förlorade dem i kraschen.
Han dog.
Hennes far var en skicklig skogsman, dr Chaney.
-Hon red innan hon kunde gå. -Det ger henne ett övertag mot oss.
Vad tycks om vår lilla rörelse?
Frånsett vår uppenbara örnbrist, vill säga.
På nio månader har ni gjort ett halvårs arbete.
Men lite ändringar ökar lönsamheten.
-Hittade du en fru eller en partner? -Både och.
Er fru intresserar sig väl inte för ert arbete.
Jag är ungkarl.
Jag försäkrar, mr Buchanan, jag kom inte hit för att brodera.
-Självklart inte. -Hon är vass.
Buchanan är en lustig prick, va?
Han verkar lite...jag vet inte...
...för fäst vid dig.
Vad menar du?
-Han tinar upp. -Ja.
-God morgon! -God morgon!
Mrs Pembertons far ägde timmerbolaget Vulcan i Colorado.
Hon kan mäta sig med alla män här.
Jag räknar med att ni lyder hennes order som ni lyder mina-
-mr Campbells och mr Buchanans.
Hon ger och väntar sig ingen nåd.
Det blir ni snart varse.
Adjö.
-God morgon. -Då sätter vi igång.
Träden fäller sig inte själva.
-Mrs Pemberton. -Campbell.
-Hur går allt? -Så bra man kan förvänta.
Hugg inte så högt!
-Du ödslar en fot trä. -Lägre, så faller det inte fritt.
Det där är i vägen.
Ge mig din yxa.
-Ma'am? -Du hörde mig.
-Det faller fritt. -Ma'am.
Vad tror ni?
-Det faller fritt. -Återgå till arbetet.
-Vem är han där uppe? -Han heter Galloway.
-Han verkar reserverad. -Det är han.
Han är bergens bästa jaktguide. Han kan spåra gräshoppor på sten.
Han säger att han kan se syner. Jag vet inte vad det innebär.
Mr Galloway.
Serena Pemberton.
Ni har suttit i fängelse.
Varför?
Dråp. Han hade sig själv att skylla.
Se upp!
Våra Smoky Mountains innehåller östra USA:s sista orörda skogar.
Men för varje år som går förlorar vi alltmer av dem.
På grund av timmerbaronernas "avverka och stick"-filosofi.
Vi är dumma om vi tror-
-att det Gud har skapat kan offras för snabba vinster.
Frågan är enkel, mitt herrskap...
Vill vi att våra Smoky Mountains ska göras till nationalpark-
-eller ska bergen bli öken?
Tack, mr Kephart. - Tack för att ni kom.
Jobben då, sheriff? De här männen behöver väl jobba?
Och timmerlägren ger järnvägar och elektricitet, som ni aldrig haft.
Vi ger utveckling till Carolina.
Utveckling för vem? Alla vinster går norrut.
Vad ger era parker då?
Er park blir trevlig för er och era rika vänner att söndagsvandra i.
Men för arbetarna i salen-
-till skillnad från er, mr Kephart, så handlar det om att överleva.
Timmerbaronerna ropar alltid om jobb och fri företagsamhet.
Men ni betalar knappt så det räcker till mat på bordet.
Vi betalar mer än alla andra.
Så 50 man köar för varje ledigt jobb.
Ja, ni har alltid lediga jobb, va?
För era läger har dödat fler än kriget mellan staterna.
Det är farligt arbete som gör skogshuggaren stolt.
Han vill inte ha en vacker park.
Han vill ha friheten.
Friheten att jobba hårt och få det bättre ställt.
Det är det vårt land bygger på, sheriff!
Han har rätt!
-Du skötte dig strålande. -Jag sa bara sanningen.
Ett, två, tre - le! Och blixt.
Jag älskar dig så mycket.
Jag väntar ditt barn.
Namaste.
Vaughn. Ställ in min häst i stallet. De måste vänja sig vid varandra.
Ja, ma'am.
Jag hämtar mat och filtar.
Jag sover och äter när hon gör det.
-Jag stannar hos dig. -Nej, jag måste göra det själv.
De måste veta att en kvinna tämjde örnen.
Alla går ut.
Hej.
Bytet ligger stilla för att inte synas.
Men till slut rör det sig.
Och när det gör det så ser örnen det alltid.
Parkplanerna har fått fart.
Med Rockefellers stöd lägger de riktiga bud.
De kan ge sig på oss härnäst.
Med Rockefellers pengar i ryggen.
-Vi är inte intresserade. -Jag bad om er makes åsikt, inte er.
Lugn.
-Du ska inte oroa dig för det. -Det gör jag.
Vi behöver en miljon till lånet och för att börja i Brasilien.
Det är två år till här i Carolina, om parken inte stoppar oss.
Vi måste muta senatorn.
Vad tycker du om Serena?
Ja...hon är en förtjusande flicka. Jag skulle ha sagt nåt.
Serena är annorlunda.
Hon kommer hellre till en gudsförgäten delstat som Carolina-
-än läppjar te med societetsdamer.
-Kan du tänka dig en sån kvinna? -Det behöver jag inte, hon är här.
Se henne inte som min fru, utan som en partner, för det är hon.
En partner. Hon gav varje cent hon hade till oss.
Tro så. Ja, men då ska jag göra det. Som en partner.
-God morgon, sheriff. -Mina damer.
VÄLJ OM BIG BILL MCCOMB
Det här är till er, senatorn. Hoppas ni får en bra kampanj nu.
God dag. Tror mr Pemberton att mutor kan stoppa parken?
Inget fel i att ha inflytelserika vänner.
Jag förvånas av att mrs Pemberton inte står för mutandet.
Jag har hört att hon nu sköter allt i lägret.
Jag förstår varför ni tror det, men det vet ni inte.
Vi vill ge er ett förslag.
Sheriff McDowell. Välkommen. Hur är det?
-Bra, tack. -Trevligt.
-Mr Kephart. -Trevligt.
De verkar kamratliga. Har Buchanan nånsin gjort affärer åt dem förut?
Inte vad jag vet.
-Är det ert bud? -400 000 dollar.
Mycket mer än en försäljning ger.
Må så vara, men vi begär en miljon dollar.
Marken värderades till 300 000 före kraschen.
Förlåt att jag har ödslat er tid, men...
Vi trodde att ni skulle ge ett bra bud.
Om vi måste lösa in marken får ni högst hälften av vårt bud.
-Är det ett hot? -Ett faktum.
Mina herrar, kan vi inte ompröva våra ståndpunkter-
-och mötas när vi har granskat...
Faktum är, sheriff, är att ni behöver vår mark för att anlägga er park.
-Och vårt pris är en miljon dollar. -Tänk en gång till.
Minsta felsteg och bankirerna tar allt ni äger och har.
Jag vill inte se er vackra fru förödmjukas så.
Tala aldrig om min fru och titta aldrig på henne. Ni kan gå nu.
Adjö. - Adjö, ma'am.
-Hur är det, mr Galloway? -Bra, mr Pemberton.
Ska du inte med? Galloway är puman på spåren.
-Nej, jag har ett ärende i Asheville. -På en söndag?
Rödlo. Men...
-Det är inte det ni vill ha, va? -Nej.
Nästa gång kommer vi i skymningen.
Om här är en puma så hör ni den.
Den där parkagitatorn Kephart har en stuga här.
-Vet du var den ligger? -Det gör jag.
Jag vill ta en titt.
Jag var i Kepharts stuga.
-Jag har förhandlat med dem. -Bakom min rygg.
Ja, men de går upp till 450 nu.
Du har hela tiden sagt en miljon.
Glöm Brasilien. Det är...
Du är dig inte lik längre.
Det enda som har förändrats är du.
Jag vill bara ut.
-Jag köper ut dig i Brasilien. -Jag kan inte vänta så länge.
Jag säljer inte. Avtalet är att du inte får göra nåt förrän jag säljer.
Jag berättar för dem om mutorna.
-Du är lika skyldig som jag. -Nej.
Du får skulden, George. Jag får åtalsrabatt om jag vittnar.
Du hamnar i fängelse. Det är vad som händer.
Du är ett jävla svin.
Allt är solklart nu. Han var aldrig min vän.
Han hotade mig i mitt hem.
Det vi har byggt upp. Det jag har lovat dig.
Hur förlorade vi Brasilien, George? Jag förstår inte.
Jag fick ställa marken som säkerhet för att förnya lånet.
Han ska tvinga oss att sälja nu. Då förlorar vi allt - vår framtid.
-Allt vi har pratat om. -Varför sa du inget om marken?
Det kändes oviktigt. Hur visste jag att han smusslade med Kephart?
Vi lovade att berätta allt för varandra.
-Jag ville inte skrämma dig. -Jag är inte en sån kvinna.
Det enda som skrämmer mig är tanken på att du inte litar på mig.
Förlåt.
Jag varnade dig. Han avundas mig.
Han försöker förstöra det vi har.
Han upprättar redan papperna. Vi har ett stort problem.
Jag får fängelse. Då kan vi hälsa hem.
Lös det då.
Han svek dig, George. Han var aldrig din vän.
Håll tillbaka hästarna, Campbell.
Hjälp mr Pemberton och mr Buchanan på plats.
Björnen sitter bland träden. Hundarna får ut honom på nolltid.
Tack, mr Galloway.
Seså, efter honom!
Tog Serena nyheterna bra?
Men hon har väl klarat värre saker?
Med bevarad stolthet. Vad andra än säger.
Såg du det där?
Hjälp!
-Hjälp mig bära honom! -Vi behöver hjälp här!
-Chaney? -Ett skott. Gevär.
Vi stod i linje och björnen kom mellan oss.
När den hade gått förbi hade jag honom i siktet.
Var det nån med er?
Nej.
Såg ni nåt, Campbell?
Nej, jag såg ingenting, sheriff.
Ert skott träffade mitt i hjärtat. En otrolig tillfällighet.
Kom ni och Buchanan bra överens?
Han var min bäste vän.
Kör in liket till stan. Jag ska låta göra en obduktion.
Har ni nåt att tillägga?
-Det var en olycka. -Hur vet ni det?
Han är en för dålig skytt för att göra det med vilje.
Var det nåt mer, sheriff?
Inte i dag, mr Pemberton. Inte i dag.
Jag hade beslutat att inte skjuta.
Men då vände han sig.
Jag hade velat stå bredvid dig.
Han var aldrig din vän. Han svek dig, George.
Du förstår inte.
Allt du gjorde gjorde du för oss. För vår framtid.
-Mr Buchanans saker. -Ja.
Coronern bekräftade att det var en olycka och skrev det i utlåtandet.
Jag älskar dig så mycket.
Tack.
Fyra, så 41.
Stör mitt ärr dig?
Självklart inte.
Vad hände i branden?
Jag var tolv.
Jag sov på nedervåningen, för jag skötte hästarna tidigt.
Jag ville inte väcka småttingarna.
Därför kom jag ut i tid.
Jag visste att de var kvar i huset.
Men jag bara fortsatte springa.
Och jag fortsatte springa tills jag inte hörde dem skrika mer.
Jag var äldst.
De ropade på mig.
Du var bara barnet.
Efter den dagen svor jag att aldrig mer älska någon igen.
-Jag får inte förlora dig. -Det gör du aldrig.
Nånsin.
Vad är det?
Rachel Hermann vill ha tillbaka sitt jobb.
-Var är hon? -I kapellet.
Här finns inga jobb för såna unga kvinnor.
Änkefru Jenkins passar hennes son.
Om hon inte får jobb så får hon och pojken svälta.
Vi vet att det inte var hennes fel att hon blev gravid utom äktenskapet.
-Så du vill ha ditt gamla jobb? -Ja, sir.
-Du kan börja på måndag. -Ja, sir.
Vad heter barnet?
Jacob. Det är från Bibeln.
Det är ett vackert namn.
Tack.
Måndag.
Hon vet att hon och hennes barn inte kan kräva nåt av oss?
Hon vet. Campbell sa att det inte finns jobb här. De får inte svälta.
Ska hon ta barnet med på jobbet?
-Nej, en gammal änka passar honom. -Honom?
-Så det är en pojke? -Tydligen.
Det spelar ingen roll för mig, men de ska inte ha det svårt.
Det vill inte jag heller.
Då så, pojkar, rasten är slut.
Ge mig den där.
Lyft upp hans haka. - Le för mig, Jacob. Stort leende.
Titta på pippin.
Stå kvar så. Lyft honom lite högre, tack.
Bra, bra. Håll honom där nu. Okej, Jacob?
Kom igen nu. Titta på mig.
Titta på mig, Jacob. Så ja.
Le för mig nu. Le!
Och blixt!
Håll honom stilla.
Titta på pippin. Och blixt!
Till ditt barn
-Mår du bra? -Ja.
Kom och känn.
Han rör sig.
Precis här.
Ja.
Den första av vårt dussin.
-Ska jag ta den? -Nej. Jag gör det, mr Vaughn. Tack.
Perfekt. Han kommer att älska den.
-Hur vet du att det är en pojke? -Jag bara vet det.
-Jag vill kanske ha en flicka. -Nej, du får ingen flicka.
Jaså, minsann?
Tack.
Det här.
Ge mig ett bälte!
Ingen fara. - Få upp honom på dressinen.
Campbell, Chaney! Lägg honom på flaket!
-Campbell, följ med honom. -In i hytten.
Vänd på honom. Jag har honom!
Jag överlever. Det är förutspått.
Förbaskat bra lagt tryckförband. Han hade förblött annars.
Gjorde du det?
Ja.
Red du?
Du har säkert ätit nåt som du inte tål.
-Det känns inte som magont. -Det är inte värkar.
Sjukhuset i Asheville kan ge er ett andra utlåtande om det gör för ont.
-Då åker vi dit. -Det behövs inte.
-Då så. -Adjö.
-Jag hämtar doktorn. -Nej.
Jag vill bara försöka somna.
Okej. Är du säker på att du inte vill åka till sjukhuset?
Jag mår bättre i morgon.
-Jag älskar dig. -Och jag älskar dig.
Campbell!
Hon behöver blod.
Det blir bra.
Du klarar dig.
Är barnet dött?
Ja.
En pojke?
Vad är det?
Vad?
Vi kan inte få ett till.
-Kasta den! -Va?
Kasta den och det nu!
Jag behöver prata med er fru.
Hon vilar nu.
Jag kan vänta.
Vad gäller det?
När jag föddes såg min mor-
-att jag skulle mista mycket, men räddas av en kvinna.
Er fru är kvinnan i den profetian.
Jag står i skuld till henne.
-Mr Pemberton. -Vad är det? Vi ska precis åka.
Det är lönedag. Ni måste öppna kassaskåpet.
Gör det du. Glöm inte att lämna tillbaka nyckeln.
Du måste vittna om vad du såg och vad du gjorde.
-Jag kan inte lova att du går fri. -Det behöver ni inte.
Jag förstår till fullo följderna av mina handlingar.
Du kan visa dem för en domare i Raleigh.
En som de inte har mutat än. Vill du verkligen göra det?
Ska jag ta dit dem?
Du är så vacker.
Tack.
-Allt kommer att ordna sig. -Jag vet.
Vi ska gå ner och vi ska äta och dansa och...
Vi ska glömma allt utom varandra.
Jag kommer strax.
Frågan är verksamhetens storlek.
-Hur mycket måste satsas? -Vad är det här, George?
Det här är min vackra fru. - Mr Lowenstein.
Kvinnan som tämjer örnar. Ert rykte föregår er.
Det här är mr Calhoun. Herrarna är...
Serena.
-Jag vill dansa. -De vill investera i Brasilien.
-Men jag älskar den här sången. -Gå och sätt dig.
-Vill mr Lowenstein dansa med mig? -Nej, det vore dumt.
Det gör jag så klart gärna, men...
Det går bra. Det går bra.
Tack. Min man är tydligen för upptagen för att dansa med mig.
Campbell har försvunnit. Ni får kontrollera kassaskåpet.
Han har tagit liggarna.
Han kan krossa oss, George. Precis som Buchanan.
Din far är en ömsint
strävsam karl
-Jag vet var Campbell är. -Bra.
Låser ni in er?
Jag såg spår bakom vattenfallet. Det verkar vara en puma.
Säg till när ni vill skjuta den.
Mr Campbell?
Gå ut. Gå ut!
Vaughn?
Mr Pemberton är utsvulten när han kommer hem.
Be kocken laga hans favoriträtter och ta maten till huset.
Ja, ma'am.
Här är din kvällsmat. Jag måste åka och göra ett ärende.
Jag gör det här för oss, George. För vår nya värld.
-Vad pratar du om? -Brasilien, så klart.
Vi ska bli så lyckliga där.
Koppla mig till sheriffen. Fort!
Rachel bor hos änkefru Jenkins ibland. Det är inte långt dit.
Mrs Jenkins? Det är sheriff McDowell.
Mrs Jenkins?
Vi måste få er härifrån.
Är hon oskadd?
-Mrs Sloan. -Kom in.
Vad kan jag göra för sheriffen?
Det var ett mord i Cott Ridge i natt. Änkefru Jenkins.
Hon gjorde inte en fluga förnär. Nån skar av hennes hals.
Varför berättar ni det för mig?
Jag vill prata med er fru, om ni inte har nåt emot det.
Min fru? Hon är inte där inne.
Hon for ut med huggarlaget i morse.
Så behändigt. Vet ni var hon och hennes byracka var i natt?
Jag vet att hon inte var inblandad i mordet på en gammal kvinna.
Den kvinnan passade Rachel Hermanns son.
Är pojken oskadd?
Fråga er fru.
Det behöver jag inte.
Missta er inte. De kom för att ta er son.
Galloway skar halsen av Campbell häromdan.
Er son stod på tur. Jag räknar med att er fru kan berätta varför för er.
Säg att du inte gjorde det.
Säg att du inte skickade Galloway.
Ingen fara, George.
Det är ingen fara. Det var nödvändigt.
För oss.
Vad var nödvändigt?
Du sårade mig.
Du sa att jag räckte för dig.
Du räcker för mig.
Du ljuger.
Jag hittade bilden på ditt barn.
Vår kärlek är viktigare än det barnet, inte sant?
Inte sant, George?
Säg var Galloway är.
-Säg var han är. -Nej.
-Sen är allt över. -Nej.
Det är aldrig över så länge det barnet lever.
Du blir aldrig fri från honom. Han är dig upp i dagen.
Jag var tvungen. Bara släpp barnet.
George? Stanna!
George! Om du älskar din horunge så mycket, döda mig.
Först då kan du stoppa mig.
Vart skickade ni Rachel och pojken?
Det är en polissak.
Här är allt ni behöver för att låsa in mig för evigt.
-Vad ska det betyda? -Att jag överlämnar mig.
Säg var de är. När jag kommer hem kan ni gripa mig.
Jag behöver inte er hjälp.
-Galloway kom inte tillbaka i går. -Jag säger åt Rachel att åka vidare.
Han hittar dem. Det vet ni lika bra som jag.
Vad föreslår ni att vi gör åt det?
Säg var de är.
Det är min son, sheriff.
Ni klarar er? Jag är snart tillbaka.
Hej då.
Kingsport i Tennessee. Namnet är Sloan.
Ni har 24 timmar. Sen ringer jag domaren.
När går nästa tåg till Washington?
-Först om två timmar. -Går det inget tidigare?
Tyst, Jacob.
Snälla!
Snälla, nej!
Sluta.
Det är ingen fara.
ARRESTERINGSORDER
-Ni säger att han jagar? -Ja, sir. Uppe i Noland.
Vi åker.
Jag sa att om han är riktigt tyst-
-så ger Joe honom fler vagnar till hans tåg.
-Joe Vaughn? -Ja. Han ska ta hand om oss nu.
Jacob är så förtjust i honom.
Bäst ni tar farväl av honom nu.
Gå på, pojkar!
Där!
Jävla skit.
Mrs Pemberton? Mrs Pemberton? Ni måste komma och identifiera.
Mrs Pemberton!
Mrs Pemberton? Ni måste komma ut och identifiera er make.
-Okej, då kör vi iväg med honom. -Tillbaka till bilen, pojkar.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2014