Mord-Mysterie-Ekspressen afgår om 5 minutter fra spor 5.
Glædelig Halloween!
-Hej! -Slik eller ballade?
-Flot kjole, Marilyn. -Tak, det her er et galehus.
-Værsgo. -Mange private fester på partytoget.
-Jeg vil prøve et partytog engang. -Det er sjovt. Folk lever sig ind i det.
-Huske at booke, for interessen er stor. -Det kan jeg se.
-Hvor er det sejt. Se lige! -Ja.
Her står, at det blev bygget i 1900-tallet.
-Jeg ville gerne med til at togparty. -Det er hundedyrt.
Alle klæder sig i gammeldags tøj og deltager i e mysteriespil.
Uhh, det lyder sjovt.
En aften fuld af mord, munterhed og massakre.
Forret, varm ret og drinks inkluderet.
Drinks? Har de sprut? Det er det, jeg mener.
En lille togtur, lidt stil. Giv manden en drink!
-Giv manden en drink? -Ja, nemlig. Giv manden en drink.
Flot kostume. Skal du med toget?
Glædelig Halloween!
Det var pokkers.
-Hej, Liza! -Jeg kommer nu.
-Jeg synes om din kjole. -Tak.
-Den er meget fin. -Hvor er du sød. Det er din også.
-Har du selv syet den? -Ja, faktisk. Du ser godt.
Undskyld. Hun stiller altid en masse spørgsmål.
-Hvor længe skal vi vente? -Det ved jeg ikke.
10, 15, 20? Det føles som en evighed.
-De går om bord, og så er det os. -Personalet går altid om bord først.
-Ja, men det føles som... -Det varer ikke længe.
Godaften, mine damer og herrer, og velkommen.
Der er nu ombordstigning på Mord og Mysterie-ekspressen.
-Endelig. -Værsgo, frue. Pas på trinnet.
Det var godt, De kunne deltage. I ser vidunderlige ud.
Godaften, sir.
-Luther! -Ja!
Hvordan ser det ud? Tiden går. Ville I tage en lur først?
-Alt kører. -Vi venter på jer.
Godt, så fyr op. Vi kører om fem.
Velkommen om bord. Kom ind og find et sted at sidde.
Vi kører om et øjeblik. Føl Dem som hjemme.
Det er dejligt at have Dem med.
-Hvor er det smukt! -Rigtigt pænt.
-Godaften. -Godaften.
De har en fantastisk rouge. Mit firma sælger mange af den.
-Virkelig? -Den matcher Dem ikke helt.
Men jeg ser, hvor De vil hen. Jeg har en gratis prøve...
Navnet er Eugene, for resten.
-Har du rejst med sådan et før? -Med tog, ja.
-Ja, men det her er et mordtog. -Kald det ikke sådan.
Antonia synes ikke om, at jeg kalder det sådan. Hun ville ikke med.
-Ikke? -Nej.
Mine forældre kunne ikke komme med, så vi spurgte hende i stedet.
-Har du det? -Rejst med et mordtog? Nej.
-Men min ven er med i produktionen. -Hvem af dem er det?
-Den mørkhårede oppe foran? -Ja, det er hende. Hvordan vidste De...
-Meget rouge og eyeliner... Eugene. -Evelyn.
-Hvem spiller hun? -Jeg ved kun, at hun hedder Daisy.
-Det skulle være en hemmelighed. -Mon det er hende?
-Jeg ved det ikke. -Det sjove er at regne tingene ud.
-De har vist været med før. -Ja, på 14. Det her er 15. gang.
Jeg finder frem til morderen på fem minutter. Jeg tager sjældent fejl.
-Bliver De aldrig træt af det? -Nej, jeg har solgt makeup her i fem år.
Jeg har set alle forestillinger herfra til Maine, og alle er forskellige.
Mit firma arbejder for de store teatre. Det her er en del af jobbet.
Vi får gratis billetter hele tiden, og jeg er pjattet med det.
Mord-Mysterie-Ekspressen.
Undskyld, skal vi samles til et fotografi, tak.
-Må jeg...? -Absolut.
-Se lige kameraet. -Er det ægte?
Sådan, det ser fint ud. Tre, to, en.
-Hvordan ser det ud? -Fint. Luther har givet tegn.
Aktører, besætning og passagerer er om bord.
Vi er klar til afgang. God rejse. Vi ses på den anden side.
Hun er din, Luther.
Alle om bord!
-Er den plads optaget? -Nej.
-Må jeg? -Naturligvis.
Goddag.
-De virker lidt nervøs. -Lidt. Det er første gang.
De kan vist føler Dem sikker. Jeg tror ikke, det er virkeligt.
Det håber jeg ikke. Jeg har betalt for det.
-Thomas Hall. -Evelyne Hyde.
-En fornøjelse at møde Dem. -I lige måde.
-Dette er Antonia og Abigail. -Hej.
Jeg kunne ikke undgå at høre, at De har en ven i ensemblet.
Men De har ikke set en forestilling?
Nej, men da min ven tilbød mig en billet, kunne jeg ikke sige nej.
-Og De? -Min bror var med sidste år.
-Nu ville jeg prøve i år. -Og Deres bror?
-Deres bror? -Han kunne ikke være med i år...
-...så jeg kom alene. -Det er jeg da ked af.
Den slags sker. Man går videre.
Gør man?
-Ser du noget, du synes om? -Det afhænger af, hvad der er til salg.
-Cigaretter, cigarer, karameller. -Jeg holder af karameller.
Kan man få noget ud over menuen?
Jeg har lige nævnt mulighederne.
-En appelsinkylling til Dem. -Entrecote, mellemstegt.
-Det ser godt ud. -Bedre end forventet.
Det er det bedste måltid, jeg har fået på sådan en tur.
-Er alt i orden? -Ja. Nej, undskyld. Jeg troede, at jeg...
-Der var ingenting. -Er De sikker?
-Jeg syntes, jeg så en kakerlak. -Den er helt sikkert ikke på menuen.
-Tag min. -Nej. Jeg taler med servitricen.
-Undskyld! -Er alt i orden?
-Jeg så et insekt på min tallerken. -Undskyld, jeg henter en ny.
James? Hent en ny tallerken til ms Hyde.
Mange tak.
-Evelyn? -Undskyld. Jeg har det fint.
Jeg blev bare lidt forskrækket.
-Sikker på, at alt er i orden? -Ja, jeg har det fint.
Sindet tilgiver ikke
for sjælen kan ikke tale.
Mine damer og herrer.
Velkommen på M-toget.
Mordtoget.
Mysteriet, som skal løses... og bliver løst...
For når vi har sammenfattet aftenen, skal nogen dø.
Måske mere end en. Hvem ved?
Jeg giver Dem denne præsentation, så De er forberedte på fortsættelsen.
En kendt sangerinde, en stor skuespillerinde er med os i aften.
Miss Kathryn Danby.
Hun rejser sammen med sin biograf.
Simon Redfield.
Marcus Daniel, en opfinder - i øvrigt ukendt, men ikke ret længe...
...med tanke på, hvad han har at tilbyde verden.
Daisy E lane, endnu en drømmer
som vil til storbyen i jagten på lykke og berømmelse.
Hvad mon hun finder der?
Hvis hun kommer frem?
Asher Loeb, en snu og skånselsløs industrialist
som skabte sig en formue på dem, der var villige til at arbejde hårdt.
En tvivlsom figur, man ikke bør spøge med.
Hvad siger De, min gode mand?
-Hvem, jeg? -Eugene Carlson.
Næste led i Grace Carlsons Kosmetik. En mand, der vil gå egne veje
for at bygge storhed, kejserriger, kaste sine net ud og fange havene.
Ambitiøs, må man sige.
Hvad bliver hans skæbne, denne hellige nat.
Antonia Guitierrez.
Tal ikke til mig, onde mand. Jeg vil ikke have med Dem at gøre.
Frygt ej, señora. Mørket kommer kun til dem, der beholder det.
Unge Abigail...
Datter af Eleanor og Franklin.
Hvordan fandt du hertil i aften?
Tænk på alt det, du kunne opnå, men som måske aldrig sker.
Er det virkelig din skæbne at satse din fremtid i dette gemene selskab?
Hvad mener De med det?
Miss Evelyn Hyde.
Et navn har sjældent været mere passende til en sjæl.
-Er De her for at møde en ven? -Ja, det er jeg.
-Er De sikker på det? -Hvorfor skulle jeg ellers være her?
Næ, alle hemmeligheder ligger i menneskets hjerte.
Så har jeg vist ikke noget at være urolig over.
Vi får se, miss Hyde. Vi får se.
Er De ikke enig, mr Hall?
Tavshed er guld, ikke sandt? Et godt råd.
Alt bliver afsløret i løbet af natten.
Ingen vil forlade os uforandrede.
Der er mange mulige muligheder.
Men finalen bliver afgjort af jer.
Aftenens omstændigheder kan synes usædvanlige.
Der kommer øjeblikke med stort ubehag.
Følg det, omfavn det. Så bliver det meget enklere.
Stol på, at alt er en del af planen.
Hvad er der?
Til sidst vil jeg meddele, at hvis nogen får brug for støtte
på denne mentale rejse, så vil jeg ikke hjælpe jer.
Jeg kan ikke hjælpe jer. I må selv løse mysteriet.
Hvilket endelig fører mig til Dem, mr Jessup.
De håbede sikkert, at De var blevet glemt.
-Er du sikker på, at du vil gøre det her? -Alt vil se dagens lys.
Mine damer og herrer, lad os skåle for en aften, som bliver svær at glemme.
Må hver og en finde vej til sandheden.
Mine damer og herrer, lad os begynde på det, vi alle er kommet for...
Endelig... spillet!
Du godeste!
Hvad helvede sker der?
Jeg har aldrig set dem dræbe værten.
-Han er død! -Nej, det er han ikke.
Det er han altså.
-Hvad er det her? -Han blev stukket ned.
Det kan jeg se, men hvem gjorde det?
Nuvel, den eneste, der stod bag ham
i døråbningen, inden han faldt, var dig.
-Så nogen andre noget? -Måske, men det var mørkt.
Vær venlige at blive siddende.
-Hvad laver De, sir? -Vi har en læge i den næste vogn.
-Hvordan ved vi, at vi kan stole på Dem? -Jeg er den eneste, der ikke var her.
Hjælp mig lige. Vi skal have ham ud.
Tag fat!
-Jeg tror, vi er med i forestillingen. -Det her er ikke et godt tog.
Hvad skal vi så gøre nu?
Jeg kan måske hjælpe.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed.
Jeg er bange for, at det er al den tid, vi har til forestillingen i aften.
Hvis I ser på manden med våbenet
bliver resten af aftenen tydeliggjort.
Jeg vidste det.
-Jeg henter konduktøren. -Nej, du gør ikke.
-Jeg er her. -Det er sådan, jeg vil have det.
Sæt jer ned.
Sæt jer!
De forstår det vist ikke. En mand er blevet stukket ned.
-Det er bedre end at blive skudt, ikke? -Nu er det nok.
Du er ikke med i showet. Han er heller ikke.
Du er ikke med i showet.
Nej, det er jeg ikke.
Herregud, er du okay, Margaret?
Jeg ved ikke, hvor meget De har drukket, men det her er ikke morsomt.
-Der er mange i vognen... -Et ord til, så ryger tænderne.
-Klap i, Raymond, og sæt dig! -Sæt dig ned!
-Jeg tror, det her er ægte. -Bestemt, mine damer og herrer.
Dette er et røveri. Det er meget enkelt.
Mens vi nu spekulerer over, hvem der gjorde det
kan jeg garantere, at det her ikke indebærer nogen uklarheder.
I finder jeres værdigenstande frem og holder dem i hænderne.
Når jeg kommer forbi, lægger I dem i posen.
Er det forstået?
Har jeg udtrykt mig tydeligt?
Godt. Vi begynder med dig, prinsesse.
Af med halskæde og øreringe og læg dem i posen.
-Jeg spørger ikke igen. -Hvorfor? Det er bare glas.
Det er billigt bling.
-Så spiller det jo ingen rolle. -Lad hende være!
-Dræb mig ikke! -Vent!
Det der er ikke nødvendigt. Alle vil samarbejde.
-Det ser ikke sådan ud. -Han gik i panik.
Du behøver ikke skyde andre. Hun tager den af nu.
Hørte du det, dame? Han siger, du vil gøre, som jeg siger.
Tag dem af og læg dem i posen.
-Kom nu, Kathryn. -Kom nu, Kathryn.
-Du står for tur. Jeg synes om perlerne. -Det var min mors perler.
Åh nej...
Og så halskæden. For pokker, dame...
Stop!
Nu har du fået, hvad du ville. Slip kvinden.
Jeg er ikke færdig. Jeg har 20 passagerer til.
-Det var ikke, hvad vi blev enige om. -Ændrede planer.
Gå op og bed dem standse toget... så vi kan komme af.
-Du forstår ikke situationen, Thomas. -Det er dig, der ikke gør det.
Hvad pokker laver du, Thomas?
-Du vil ikke gøre det her, Thomas. -Du har ret, det vil jeg ikke.
Der er intet så værdiløst som en mand uden nosser.
Tag hans pistol, elskede.
Jeg sagde jo, at han var en kujon.
Sæt dig ned.
Jeg tager mig af det her. Gå op og tal med Luther.
Beklager, mand.
Der sker ikke noget. Gå til de tre bageste borde.
Gør det nu!
Kom nu!
Det var dig.
Det var sådan, De kendte til diamanterne.
Alle kendte til dem. Du pralede med dem.
-Du er en løgner. -Alle vidste, at de var uvurderlige.
-Du havde ikke behøvet rive dem ud. -Du burde have afleveret dem.
Du er et udskud. Du har mine smykker
men du vil altid være en taber.
-Kathryn... -Kald mig ikke det.
Undskyld. Er vi venner nu?
Margaret, vær sød at tage tasken og tag de andres værdigenstande.
Nej, jeg vil ikke hjælpe dig.
Du er modbydelig.
Ligesom dit skuespil.
For pokker!
Hun havde ikke gjort noget. Du havde ikke behøvet at dræbe hende.
-Det er okay. -Det er ikke okay. Hun skød hende.
Få hende til at være stille.
-Lytt til min stemme. -Sig, at hun skal holde kæft!
Hun er oprevet. Du har lige dræbt en foran hende.
Jeg er måske ikke færdig.
Jeg gør det. Bare giv mig posen.
Der sker ikke noget.
-Det ser godt ud. -Vi tager det roligt ved 21'eren.
Så kan vi sætte farten ned inden klipperne.
Er du Luther...? Så skal du standse toget.
-Hvis alt går glat, er det snart ovre. -Vær rolige og gør, som hun siger.
-Gør det nu! -Ja, ja.
Du bliver siddende.
Kom nu!
Giv ham den.
-Hvad var det? -Det lød som et skud.
Det er ikke jeres problem. Bliv, hvor I er.
Hold ud, makker.
Marker 21 kommer snart... Kurven.
-Hvad taler du om? -Paulsons bluf.
-Sætter vi ikke farten ned, falder vi ned. -Til hvad?
-Gigi, vi er nødt til at standse nu. -Hold din kæft!
Hvis De ikke lader mig stoppe toget, vil vi alle dø.
-Tror du, jeg er dum? -Nej, ma'am, men De vil også dø.
Clyde har styr på det.
Du kan ikke forvente, at vi bare sidder her.
-Vi må gøre noget. -Sæt dig, sagde jeg!
Vi skal over i næste vogn. Toget kører for stærkt.
Vi har større chancer deromme, og vi skal derom nu.
Gå bagud, alle sammen.
Ingen går nogen steder.
Alle går bagud nu!
Til den næste vogn.
Skynd jer!
Kom! Følg mig!
Antonia, hvor er du?
Hold fast!
Lucy?
Hjælp!
Lucy?
-Lucy, er det dig? -Ja.
Vi skal ud herfra.
-Abigail? -Er du okay?
-Lucy, svar mig. -Jeg har slået hovedet.
Vi skal have lys. Vi skal have lys, sagde jeg!
-Vi skal have lys. -Jeg forsøger!
Svar, Lucy!
Jeg kommer og hjælper dig, men du skal sige noget til mig, Lucy.
Bliv ved med at tale, jeg kommer.
Jeg kommer, men du skal tale med mig.
-Abigail? -Antonia?
-Jeg er her, Antonia. -Abigail?
Er du uskadt?
-Du godeste... -Jeg kan ikke se noget. Hvor er du?
-Evelyn? -Jeg er på vej.
-Lucy, er du okay? -Der ved jeg ikke. Jeg tror det.
Kom med. Der sker ikke noget, følg mig.
Herop. Vi skal nok klare det.
-Jeg kan ikke se noget. Hvor er du? -Jeg kommer.
Antonia.
Ræk mig din hånd.
Hjælp mig med døren.
Skub!
-Den åbner sig ikke. -Skub hårdere!
Hjælp! Jeg kan ikke bevæge mig!
-Den sidder fast. Har vi flere lightere? -Jeg leder...
-Hjælp! -Hold ud, Eugene!
-Er du okay? -Ja, men benet sidder fast.
-Godt, det er meget bedre. -Kan du bevæge tæerne?
Det sidder fast. Jeg kan slet ikke bevæge det.
-Tilbage. Kom. -En gang til?
En, to, tre...
Jeg kan se jer nu.
Ray... Ray?
-Lad mig se på dig. -Hvor er vi?
-Det ved jeg ikke. -Sig noget, Ray.
-Jeg kan ikke se ham. -Hvor kommer alt det vand fra?
Vi må være styrtet ned i en sø.
Det her sker bare ikke.
Ray...
Vi skal ud herfra.
-Synker vi? -Det er meget muligt.
-Tak, Eugene. Det er en stor trøst. -Vi er i det mindste i live.
Ray, sig noget. Åbn øjnene!
Mand... Du ser ikke frisk ud.
Hvad er der sket? Hvor er vi? Hvad fanden skete der?
-Vi røg bare en tur i vandet. -Hvor er alle de andre?
-Hvor er Harry? Hvor er Deanie? -Rolig...
Hvil dig lidt. Vi får dig ud herfra.
Du... nu afhænger alt af dig.
Du må få os ud herfra. Det er op til dig.
Få os ud.
Forbliv vågen, Ray.
-Er der noget, vi kan gøre for ham? -Han har mistet meget blod.
-Han skal på hospitalet. -Jeg går.
Nej.
Du går ingen steder. Det er din skyld, at vi er havnet her.
Hører du, hvad jeg siger?
-Vi har ikke meget tid. -Og hvis skyld er det?
Er der nogen i vognen, som stoler bare lidt på det dumme svin her?
Jeg ved, at du er vred, men....
Du myrdede ham. Du dræbte alle disse mennesker.
Det her er din skyld, din skiderik. Du burde drukne...
...drukne i din egen afføring, din morder!
Stop! Det der gavner ingen!
Hvad laver du? Stop! Se på mig! Hvad laver du?
Vi må samarbejde. Fald nu ned.
-Lucy... -Se på mig. Der sker ikke noget.
Du godeste. Er du okay? Herregud... Matthew?
Hvad er der?
Det ved jeg ikke.
Kan I høre det der?
Ja, jeg hørte det også.
Gå væk fra vinduet.
Du milde...
Hvad laver du?
Hallo?
Hallo? Hjælp!
Matthew, hvad kan du se?
-Jeg tror, jeg kan se land. -Hvor langt er der?
Jeg ved det ikke. 50-100 meter, måske mere.
Kan du se nogen i de andre vogne?
Nej, ingenting... kun vand.
-Hvem kan svømme? -Alle bliver nødt til at svømme.
-Ja, men hvem hopper i først? -Vi svømmer ingen steder.
-Hvorfor kan vi ikke hoppe i samtidigt? -Vi ved ikke, hvor vi skal svømme hen.
Du sagde, at du så land. Hvor langt væk?
100 meter, måske mere.
Som en fodboldbane? Det er langt at svømme, hvis du tager fejl.
-Jeg er en god svømmer. -Ja, men du svømmer ingen steder.
-Det er ligegyldigt, hvem der svømmer. -For dig, måske.
Den, der svømmer, tager en lygte med, så vi har noget at sigte efter.
-Og hvis der ikke er noget? -Stop nu! Jeg svømmer.
Lucy, tag dem her. Ret den mod mig. Går den ud, så brug den der.
-Matthew? Hvor er du? -Hvad kan du se?
-Jeg ser ingenting. Der er helt mørkt. -Giv mig lygten.
Matthew?
Jeg kan se ham... Derovre.
Matthew?
-Hvor langt væk er du? -Jeg kan vist se land. Der er ikke langt.
-Svøm tilbage, Matthew. -Jeg kommer, Lucy.
I klarer det her.
Hvad er der?
-Der er noget herude. -Hvad?
Hvad mener du? Hvad er der i vandet?
-Bed ham komme tilbage. -Kom nu! Svøm tilbage.
Her er noget...
-Den har min fod. -Kom tilbage!
Kom nu tilbage!
Kom nu. Kom herind!
Matthew? Matthew, hvor er du?
Hvor blev han af?
Matthew, hvor er du?
-Jeg kan se hans lygte! -Hvor?
-Hvor blev han af? -Det ved jeg ikke.
Der, jeg tror, jeg kan se ham.
-Svøm tilbage. -Okay.
Tag fat i min hånd.
-Hvor er han? -Jeg ved det ikke.
-Matthew! Hvor blev han af? -Jeg ved det ikke.
-Abigail, hvad så du? -Jeg ved det ikke. Noget tog ham.
-Hvordan? Hvorhen? -Jeg ved ikke, hvad jeg så.
En hånd, eller sådan noget. Den havde klør.
-Som en menneskehånd? -Jeg ved det ikke, men noget tog ham.
Hvad er det, du siger? Hvordan ved du, at du så noget tage ham?
Rolig, hun er kun et barn.
Vi skal nok klare os, men du skal være rolig.
-Rolig nu. -Jeg skulle aldrig have købt billetter.
-Du ville ikke jo slet ikke med. -Det er ikke sandt. Lucy.
Du gjorde det for min skyld.
Hør... Jeg kan ikke...
-Jeg kan ikke mærke min arm. -Du skal nok klare det.
Men du skal svømme. Vi skal svømme.
-Jeg kan ikke svømme. -Jo, du kan.
-Vi svømmer sammen. -Nej, vi er nødt til at blive her.
Man vil lede efter os. De ved snart, at toget ikke kom frem.
Hallo!
-Nej, vi skal finde dem. -Jeg kan ikke svømme.
Hør lige! Hallo!
-Folk vil lede efter os. -Hallo!
Der er noget i...
-Raymond! Raymond! -Lucy!
-Kom op af vandet! -Hvor blev han af?
-Lucy! Kom op af vandet! -Hvad var det? Hvor er han?
Herregud!
Jeg sidder fast! Evelyn!
Nej, nej, nej!
-Evelyn, slip mig! Du er nødt til det! -Jeg kan ikke, Lucy!
Slip mig nu!
Lucy! Lucy!
Lucy!
Løb!
-Løb! Få dem væk herfra. -Spring.
Abigail, svøm! Bare fortsæt.
Kom nu væk herfra!
-Vent, forlad mig ikke. -Ingen forlader nogen, Eugene.
Åh nej.
-Er her kun os? -Det er jeg bange for.
Kan du se noget?
-Hvad tror du, det var? -Aner det ikke, men det er der stadig.
Vi må håbe, at vi svømmede den rigtige vej.
Det spiller ingen rolle. Vi kan ikke svømme tilbage.
Nej.
Det, du gjorde, var meget modigt.
-Var det? -Ja.
Der er noget ved alt det her...
De fleste flygter i sådan en situation, men det gjorde du ikke.
-Jeg havde intet valg. -Vi har alle et valg.
Jeg har set mange forfærdelige ting.
-Flygtede du? -Nej, men det burde jeg nok have gjort.
-Vi finder en vej tilbage. -Hvordan?
Derigennem.
-Det er ikke mit førstevalg. -Hellere det end svømme.
Kom.
Eugene!
-Er du okay? -Ja.
-Hvad skete der? -Jeg ved det ikke rigtig.
-Hvad mener du? Hvor er Thomas? -Jeg ved det ikke. Han forsvandt bare.
-Forlod han dig? -Han dykkede ned i vandet.
Det var sidste gang, jeg så ham.
Og så var der noget, der trak mig ned og gennem et vindue, så jeg svømmede.
Det må have været ham, ikke? Det var i hvert fald ikke...
Eller...
Hvad var det?
Thomas.
Jeg troede, du var svømmet væk. Jeg er glad for, at du er tilbage.
-Jeg sagde jo, jeg aldrig ville gøre det. -Jeg er glad for, at jeg tog fejl.
-Hvordan går det med benet? -Det er okay.
Antonia! Nej, Thomas!
Evelyn, hvor er de?
Hvor blev de af?
Du godeste.
Tag hende. Tag hende.
-Te amo. Te amo, mija. -Antonia!
Bliv ved med at gå.
Fortsæt. Jeg er bag dig.
Antonio!
-Hvad er det for et sted? -Det ved jeg ikke.
-Pyt med det. Vi går bare ind. -Ja.
Abigail, tag den her.
Tak.
Det ser ikke ud, som om her har været nogen et stykke tid.
Led efter lyset og en telefon.
Det var bare mig.
-Hvad er det for et sted? -Det ved jeg ikke.
Giv mig lighteren.
-Jeg ser efter herovre. -Abigail, bliv hos mig.
Jeg har det fint.
-Abigail? -Hvad er der? Jeg har det fint.
-Du skræmte livet af mig. -Undskyld.
-Jeg spiste dem som barn. -Bon appetit.
Hvor længe skal vi flygte fra den?
Så længe vi kan.
Vi burde være i sikkerhed her i nogen tid.
Det er lige det. Vi kan ikke flygte for evigt.
-Der må være en måde at stoppe den. -Og hvis der ikke er?
Sæt nu det ender sådan her?
Jeg var lige ved ikke at tage med i aften.
-På toget? -Ja.
Jeg var tæt på at springe fra.
-Ja, sådan kunne det være gået. -Det er de valg, vi tager, ikke?
Valgene... de indhenter en.
-Det virkede, som om den var vigtig. -Det er den.
Er det en bestemt?
En påmindelse.
Når der er noget, jeg ikke tror, jeg kan klare
så kigger jeg på den, og så ved jeg, at jeg klarer det.
Du skulle måske se på den nu.
Hvor er Eugene?
-Han var udenfor. -Det er han ikke nu.
Eugene?
Er du okay, Eugene?
Eugene!
Kom, Abigail!
Løb hurtigere!
Kom nu! Denne vej! Kom!
Herned. Kom, skat.
Hvad venter I på? Af sted!
Hvor er Thomas?
-Jeg er træt. -Det er jeg også.
Skal vi dø?
Nej, ikke hvis jeg skal bestemme.
Jeg tror, hun vidste det. Hun så det.
Hvad så hun?
Det var derfor, hun gav slip.
Hvad taler du om?
Antonia.
Hun gav bare slip. Det er måske det, vi skal gøre.
Det kan jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvordan man gør den slags.
-Jeg tror heller ikke, hun gjorde det. -Jo, hun så noget.
Hvad det end er... kan den ikke få os til at tage den beslutning.
Hører du?
Vores liv er vores egne.
Og det er os, der bestemmer hvornår.
Og hvis du tager fejl?
Thomas?
Det er ikke...
Abigail, hvad laver du?
Gør det ikke.
Abigail!
Nej!
Abigail!
Okay, okay...
Der kommer øjeblikke med stort ubehag.
-Skal vi dø? -Ikke, hvis jeg skal bestemme.
Følg det, omfavn det. Så bliver det meget enklere.
-Vi kan ikke flygte for evigt. -Det er en del af planen.
-Hvorfor kan vi ikke hoppe i samtidigt? -Vi ved ikke, hvor vi skal hen.
-Det er vores liv. -Vi bestemmer hvornår.
-Det er måske sådan, det slutter. -Vi finder en vej tilbage.
Tak for en dejlig aften.
TOGENE LUKKET
Hjælp!
Hjælp mig!
Hjælp.
Du må skaffe hjælp. Der er sket en ulykke.
-Hvorhenne? -Vraget ligger ved Paulsons Bluff.
Jeg ved ikke, om der er nogen overlevende.
-Mener du vraget af et tog? -Ja.
Jeg skal lige skrive det ned.
-Du skal skaffe hjælp nu! -Nu skal du lige falde ned.
-Jeg har sendt bud efter hjælp. -Du forstår det ikke! Noget angreb os.
-Den tog os en efter en. -Hvad tog jer og hvorhen?
-Jeg ved det ikke... Væk. -Okay.
-Du har ringet. -Ja, vi har en situation her.
-Hvad er der sket? -Bliv her. Jeg kommer om lidt.
-Du må ikke gå. -Jeg er på den anden side af døren.
Der er noget derude.
Jeg ved ikke hvad.
Men det er efter os.
-Hvad er det? -Ma'am, du er i sikkerhed her.
Jeg låser efter mig. Jeg kommer om lidt.
Hvad sker der?
-Jeg fandt hende på perronen. -Hvor kom hun fra?
Hun sagde, hun har været ude for en togulykke. Det lød ikke logisk.
Vi må hellere tale med Manny.
En tilskadekommen kvinde påstår, hun har været med i en togulykke.
-Et af vores tog? -Ja, der er et vrag ved Paulsons Bluff.
-Laver I sjov? -Nej, hun siger, at de blev angrebet.
Bed nogen fra hospitalet komme hertil, og ring til politiet.
Hvor er hun nu?
-Hvor er hendes medpassagerer? -Døde.
Hun vidste ikke, om der var overlevende.
-Hvad har vi på hende? -Intet. Hun ser medtaget ud.
-Hvad er det der? -Jeg sagde jo, at hun var oprevet.
-Gav hun dig et navn? -Ja, Evelyn Hyde.
-Hyde? -Kender du hende?
Evelyn Hyde?
Hun er derinde.
Åbn døren.
-Hvad i... -Hun var herinde.
-Hvor er hun blevet af? -Det ved jeg ikke.
-Hvad er der? -Kom med mig.
-Hvad foregår der? -Jeg kan sige, hvad jeg ved.
Det her vil lyde helt vanvittigt.
Der var en togulykke og en Evelyn Hyde.
Hvornår?
For 96 år siden... med dette tog.
-Dette tog? -Ja, det her.
En aften i 1922 afgik et tog fra Sunset Station.
80 km nord for Rio Grande.
Med høj fart kørte de ind en kurve og blev afsporet.
De krydsede skinnerne og gled ned ad dæmning
og faldt ned i Arroyofloden. Der var ingen overlevende.
Ligene forsvandt og blev meldt savnede.
Savnede?
De blev aldrig fundet. Skyllet væk eller ædt af alligatorer.
De havde måske haft en større chance, hvis de ikke var dykket ned i vandet.
En passagervogn blev hentet op og restaureret.
Det er den, der er udstillet her.
Hvis der nu var en togulykke, hvad var det så, der angreb dem?
Hun flygtede fra noget.
Måske fra selve døden. Så du hende tydeligt?
Ja, selvfølgelig.
-Hvorfor kørte de så hurtigt? -Det ved man ikke.
Det er stadig et mysterium.