- Det der er min pige. - Jaså?
Har du det rart?
Det havde jeg. Men noget siger mig, at det er slut nu.
Kom an!
Gå ad helvede! Din satan!
Gå ad helvede til!
Hallo?
Jeg kommer.
- Jeg skal ud og snakke med en fyr. - Så sent?
Ja.
Jeg måtte fyre nogle af folkene, fordi der har været så stille.
- Skal jeg genansætte dem? - Hvorfor?
Hvis Saxon har tænkt sig at blive i byen et stykke tid.
Jeg ved det ikke.
Hvornår kom du tilbage?
I går aftes.
- Ville du tilbage til de gamle tider? - Ja, det ville jeg vel.
Hvad laver du her? Hvorfor er du kommet tilbage?
Du har været væk længe. Meget har forandret sig. Vi må tale sammen.
- Vi venter, til du har frisket dig op. - Jeg bliver ikke renere.
- Hvad vil du tale om? - Meget.
Min mor?
Vores mor.
- Så ved du det? - Ved hvad?
- At hun er borte. At hun gik bort. - Ikke som de påstår.
Jeg troede ikke, du kunne klare sandheden. At mor tog livet af sig.
Hun forlod dig. Os.
Det var for tre år siden. Jeg og far har grublet over hvordan og hvorfor.
- Du rejste og sprang over sorgen. - Jeg sprang ikke noget over.
Du må ringe til ham.
- Hvorfor? - Mor efterlod penge til dig.
- Mor havde ingen penge. - Der var en forsikring.
- Hun havde åbenbart en. - Jaså? Hvorfor sagde hun det ikke?
Du kendte jo mor. Hun var meget privat.
Ikke over for mig.
For pokker, Saxon. Vil du vide hvor meget?
Hvor meget jeg tjente på mors død?
Hør, hun gjorde det for vores skyld, for at give os muligheder.
Jeg tog dem og gjorde, som hun ville. Jeg fik mig et liv.
- Hvad er din plan? - At holde lave profil.
- Det er du sjældent god til. - Ting forandrer sig.
I hver fald ville vi blive glade, hvi du ville holde dig væk.
- Hvem er vi? - Mig.
Du er meget smuk.
Føles det mørkt?
Hvor har du været? Jeg ringede til dit arbejde.
Jeg må se til gården. Jeg tror, at nogen er flyttet ind på den.
Du har ikke været der i årevis. Hvad skulle nogen lave på din mors gård?
Det er også hans mor.
Saxon?
- Du sagde "nogen". Mente du din bror? - Han er nogen.
At tie om din bror dur ikke denne gang.
- Hvor skal jeg begynde? - Hvad med fra begyndelsen?
Det her er vist begyndelsen.
- Det er længe siden. Savnede du stedet? - Ikke spor.
Der er ikke sket store forandringer.
Intet forandrer sig, ikke her i byen.
Din bror.
Jeg ville ikke sige noget, da du sad inde. Jeg ved, hvad du føler.
Ud med det.
Din storebror er blevet stor i denne lille by.
Han er overalt.
Han købte det store, fine hus, vi kastede sten på. Kan du huske det?
Godt for ham.
Vil du se ham arbejde, så gå ind på rådhuset.
Dean er en, der styrer. Han blev født med en hestesko i røven.
Ja, du er sikkert dum nok til at tro på held.
Hvorfor pokker kom du tilbage, Saxon?
Jeg har spørgsmål inde i mig.
De holder mig vågen.
Masser af spørgsmål. Jeg kan ikke sove, før de ikke er spørgsmål længere.
Jeg er hjemsøgt.
Jeg vil slippe for at være hjemsøgt.
Tak, alle sammen. Tak.
Da denne mand, og I ved, hvem han er...
Da han fik den idé at få et fængsel til vores søvnige lille by-
- så troede I, at han var tosset. Alle var imod det.
Inklusive mig selv. Men nu tror ingen, at han er tosset.
Han hedder Gamble og er en gambler. Mine damer og herrer, Dean Gamble.
Tak.
Du må være Saxon.
Jeg er Amelia, Deans forlovede.
- Jeg har knap nok hørt noget om dig. - Kun noget godt, håber jeg.
Du svarer ikke til Deans indtryk af dig.
Synd, jeg forsøger at leve mit liv efter, hvordan Dean opfatter mig.
Jeg er heller ikke her fra byen.
- Så er vi vel tvillingesjæle. - Jeg trives her.
- Det er anderledes. - Er det?
- Folk er venlige her. - Jaså?
- Det synes jeg. - Tro ikke på alt, hvad du synes.
- Hvad arbejder du med? - Hvorfor det?
- Det er en måde at ære folk at kende. - Hvad arbejder du med?
- Jeg har været lærer. - Og nu er du ingenting?
- Sådan ville jeg ikke udtrykke det. - Hvordan ville du udtrykke det?
- Mit job er min egen sag. - Jeg var bare venlig.
- Skal vi være venner? - Det håber jeg.
Min fjendes venner er mine fjender.
Det er ikke sådan, man siger.
Jo.
Til sidst vil jeg takke her for at være kommet-
- og min far, fordi han er kommet. Tak for jeres tid.
- Jeg hilste på din bror. - Hvad? Hvornår har du mødt ham?
I aften. Havde du ikke inviteret ham?
Nej, for pokker.
Han er slet ikke det vilddyr, som du har beskrevet.
Lad dig ikke narre af min brors rolige natur. Han er som en sovende bjørn.
Harmløs, indtil man generer ham.
Hør her, hold dig fra ham.
Hvorfor det?
- Er han den store, stygge ulv? - Ja, det er han.
Fandens.
For helvede. For helvede!
Jack.
- Jeg har aldrig set dig uden håndjern. - Kan vi tale sammen?
Denne dag er fuld af overraskelser.
- Hvem har min mors sag? - Sag? Hvilken sag?
- Hun begik selvmord, vi fandt breve. - Så ingen efterforskede sagen?
Hun tog et glas piller. Hun var ulykkelig og orkede ikke mere.
- Hvordan ved du, at hun var ulykkelig? - Et heldigt gæt, tror jeg.
Pengeproblemer, svær skilsmisse, en søn i fængsel. Vælg og vrag.
- Ingen mistænkte? - Nej, ikke for din mors selvmord.
Hvad med Dean?
- Hvad er der? - En gang til?
Min dreng, du er virkelig ude efter ham.
Jeg vidste ikke, hvor dybt det stak. Hader du ham virkelig?
- Fakta er fakta. - Du har ingen fakta, min dreng.
- Jeg er ikke din dreng. - Gudskelov. Holder du af fakta?
Hun havde ingen fjender. Ingen tegn på indbrud. Låst indefra, ingen aftryk.
Intet tydede på andet end selvmord.
Ingen forbrydelse, ingen våben. Ingenting.
Intet selvmordsbrev.
Mor skrev en seddel, inden hun gik på toilettet.
- Du spilder min tid. - Gå ind og se din film, Jack.
Har du noget fra virkeligheden at vise mig? Ellers kan du fise af.
Et næringsbrev.
To uger før hun døde. Starter man et firma lige før, man tager livet af sig?
Du er febrilsk.
Jeg ved, at det er hårdt. Du er blevet ramt hårdere end nogen anden.
Hvorfor affinder du dig ikke med sandheden?
Din mor var træt og ville væk.
Fordi jeg kendte hende.
Vi er en art med en næsten forbløffende venlighed.
Vi bejler til, plejer og venter på hinanden.
Og siden videnskaben lærte os hvordan-
- tager vi gladeligt organerne ud af vores krop-
-og giver dem til hinanden.
Og samtidigt slagter vi hinanden.
Barbaren og den rare-
-kan være i alle dyr.
Den kan være i alle mennesker.
Ofte på en og samme tid.
En god mand kan gøre noget ondt-
-og en ond mand kan gøre noget godt.
Hvad gør det dem til?
Hvad gør en mand god?
Flot dragt, Leonard.
Hvorfor fortalte ingen om pengene?
Er det alt, du har at sige?
- Efter al den tid, du har været væk... - Jeg er her ikke for at sludre.
Jeg sagde ingenting, for jeg vidste det ikke.
Jeg fik det at vide nogle dage efter begravelsen.
Da ville du have fundet ud af det.
Hvis du havde været her. Hvor har du været?
Er det ikke mærkeligt, at hun ikke nævnte det for nogen?
Din mor fortalte mig ikke meget mod slutningen. Hvorfor skulle hun det?
- Kom indenfor, det kan gøre dig godt. - Bønner giver mig ikke styr på noget.
- Jeg tænkte mere på et skrifte. - Nej tak.
- Tror du ikke på Gud? Så er du alene. - Jeg har intet imod Gud.
- Jeg slider ikke for at blidgøre ham. - Det lyder som os.
Ikke direkte.
- Hvordan er vi blevet sådan her? - Hvordan?
Fremmede.
Jeg ved det ikke. Siden jeg blev født, har du fastholdt, at jeg var ond.
Du har ikke forsøgt at få mig til at ændre indstilling.
Du glemmer, Leonard. Jeg kendte dig, før du fandt Gud.
Det siges, at tiden heler alle sår.
Det er aldrig for sent at skifte retning.
Ja. Ja, ja, ja.
Her er den.
"Begår forsikringstageren selvmord inden for 2 år, udbetales pengene ikke."
Så I var heldige, at de to år var gået-
-inden jeres mor døde, som hun gjorde.
- Heldige? - Jeg mener, at I får hele beløbet.
- Der var gået over to år, inden hun... - Tog sig eget liv.
Tja... Ja.
- Er det ikke lidt mærkeligt? - Ja og nej.
- Hvem mere efterlod hun penge til? - Det er desværre fortroligt.
Var det din eller min mor?
Hun ønskede, at de andre begunstige var anonyme.
- Du mener vel den anden? - Jeg må ikke diskutere sagen.
- Hvor dyr er forsikringen? - Vil du have en til dig og dine kære?
Jeg har ingen kære. Jeg tænker på, hvordan hun fik råd.
Min mor havde ingen penge at sløse med.
Det er ikke sløseri.
- Hvordan betalte hun? - Vi går ikke op i, hvordan der betales.
Det var omtrent det svar, jeg havde ventet.
Har jeg fornærmet dig?
Din eksistens fornærmer mig.
Det beklager jeg.
Døden er noget rod.
Saxon. Det er din mor.
Brug pengene.
Folk hjælper dig.
Folk gør hvad som helst for penge.
Gør noget godt med dem.
Hallo. Hallo. Er du vågen?
- Hvad fanden laver du her? - Du er rablende sindssyg, ved du det?
Du ringede til mig.
Nå?
Jeg vil tale med din far. Kan du ordne det?
Min far? Du er vist ude på ballade.
- Hvilken slags ballade? - Den permanente slags.
Lad os tale sammen.
Det betyder: "Vær en mislykket skiderik derovre".
- Hvorfor er du så led mod ham? - Man sårer kun dem, man elsker.
- Det er det, han er til for. - Far havde samme filosofi.
Jaså? Hvordan går det med den gamle sjover?
- Det er dig, der er hans makker. - Indtil han begyndte at kalde sig præst.
Den blik kender jeg. Jeg har set det hundrede gange.
- Det kommer der intet godt ud af. - Mor blev begravet med hemmeligheder.
- Alle begraves med hemmeligheder. - De her skal graves op.
Jeg har aldrig opfattet dig som en, der skal have hjælp med den slags.
Jeg har brug for en, der er lidt mere diskret.
- Det er jeg aldrig blevet kaldt før. - Alle synes om dig eller frygter dig.
- Jaså? Hvad gør du? - Jeg har aldrig syntes om dig.
Godt.
Du har rygrad og hjerne.
Der er ikke mange af os tilbage.
Okay. Jeg sætter junior på det.
- Jeg kom til dig. - Det er mig, der stiller spørgsmålene.
- Du vil vist have gjort noget. - Jeg vil bare have information.
Jeg gør tingene selv.
Jeg blæser på, om det regner eller fryser, hvis jeg har min plast-Jesus.
Han står her på mit instrumentbræt.
Dens farve er en smuk rosa, og den lyser i mørket.
Den har et smukt skær.
Tag den med, når du skal rejse langt.
Saxon er kommet hjem.
Han minder mig om det hele. Hvem jeg var.
De ting, jeg har gjort. Alt.
Hvorfor er det sådan en kamp?
Denne anger.
Den er umulig at flygte fra eller undslippe.
Den bliver en del af en.
Da jeg kom til dig, var jeg en fyldebøtte, en voldelig mand.
Mit liv manglede mening. Se, hvor langt jeg er kommet.
Alle disse mennesker kommer hertil for at høre mig tale.
Jeg er kommet langt, ikke sandt? Ikke sandt?
Har jeg forstået det rigtigt?
Bruger du din mors livsforsikring på at undersøge hendes selvmord?
- Ja. - Det er sygt, det ved du vel?
Livsforsikringer er uhyggelige. De skaber en uønsket situation.
Som hvis der er dusør på en, men ikke "død eller levende". Kun "død".
- Har du noget? - Clayton Bowman.
- Kender du ham? Hørt om ham? - Nej.
Så har jeg noget til dig.
Hvor har du det her fra?
- Min ven er god til at overtale. - Hvem?
MIN VEN
Vær ikke bange. Hvis jeg ville skade dig, havde jeg gjort det allerede.
Min ven har nogle spørgsmål.
Jeg vil sørge for, at du ikke giver ham forkerte svar.
- Hvem er Clayton Bowman? - Hvem?
- Du hørte mig. - Clayton Bowman?
- Jeg ved ikke, hvem det er. - Du ved det.
Jeg sværger. Jeg ved ikke, hvem du taler om.
Nej!
Han skriger som en lille pige! Hør ham hyle!
Okay, tak.
Hej. Du skal ikke være her. Du skal ikke være blandt de typer her.
Han virkede meget rar.
Han sad her. Han stak en mand i ansigtet, fordi han og hans bil. Rar?
Ja? Nej.
Sagde du lige det der? Ved du, hvor mange jeg har sagt det til?
Vi skal bruge tilladelsen. Alt var okay, men nu fremstår jeg som en løgner.
Nej, nej, nej.
- Han er en sælger og ved ingenting. - Ja, ja. Jeg ville bare være sikker.
For dig, måske. Vi fik navnet, men hvorfor tog du ham med hertil?
- Er du ikke taknemmelig? - Hvad vil du gøre ved ham?
- Jeg sender ham hjem. - Han går til strømerne.
Nej. Nej, det gør han ikke.
Han tager hjem til Hoover Street 13-
- til sin smukke kone Camille og sine to søde små børn.
Han siger ikke et ord om det her, for hvis han gør det-
- sprætter jeg ham op som en fisk, når jeg er færdig med familien.
- Ikke? - Jo.
Der ser du.
Trækker du ned, eller giver du stedet klasse?
- Fejrer du noget? - En familietradition.
Min far, hans far, hans far og så videre.
Min far drak også.
- Kastede han din mor gennem lokalet? - Ikke hele vejen.
Vil du hjælpe mig med at opretholde traditionen?
De gamle sange. Mor spillede dem igen og igen.
Det drev far til vanvid.
- Hvad med dig? - Jeg drev ham også til vanvid.
Mor plejede at spille med til sangene.
Mor var elendig til at spille klaver.
Hun spillede dårlige versioner af fantastiske sange.
Til sidst elsker man de dårlige versioner.
Er det, hvad jeg er?
Du holder tempoet. Du kan virkelig drikke.
Øvelse gør mester.
- Det er den ene af mine to styrker. - Hvad er den anden?
Hvor kommer din brovten fra?
Er den ægte?
Det der skaber vist ikke problemer.
Problemer er ikke det værste, en person som dig kan rende ind i.
Jeg er ikke uden problemer.
Spørgsmålet er, om personen er det værd.
Tak for sprutten.
Vi skal have musik.
Hvor blev du af?
Det er løgn!
Hallo! Vågn op! Jeg skal have starthjælp. Har du startkabler?
- Bæstets batteri er dødt. - Okay.
Hvad blev der er af din kønne pige?
Hun skred. Tak for påmindelsen.
Jaså? Er det okay, hvis jeg forsøger mig?
- Hun stiller visse krav, Hank. - Åbenbart ikke.
Lad mig forsøge.
Har du hendes nummer?
Stå stille! Hænderne op!
Nu! Nu!
Hvad har du i hånden? Slip det!
Jeg fatter det ikke. Din bror ejer et fængsel, og du vil bo i et.
Det forbløffer mig.
Det er svært med brødre. Samme forældre, samme forudsætninger.
En får fiasko, en succes.
Det gør fiaskoen så meget mere smertelig.
Meget mere ydmygende.
Er det fejlen ved dig?
Har du en pige, Saxon?
- Jeg havde en. - Hvad skete der?
Hun blev skuffet og forsvandt.
Uden videre? Uden et ord?
Hun sendte et postkort nogle måneder senere med "Aloha" på.
Det gør mig ondt.
"Aloha" betyder både hej og farvel på hawaiiansk.
- Det var vel den rene tortur? - Næ. Jeg opfattede det som "farvel".
Det kunne lige så godt betyde "hej". Forstår du, hvad jeg mener?
Hvordan er det at være i en fængselscelle?
Jeg kan fortælle om min første tur i fængsel. Jeg var kun en dreng.
Leonard havde købt en ny Triumph-motorcykel, ingen måtte røre.
En aften sagde han: "Får du topkarakter i alt, må du tage en tur.
Det gør jeg så, og når jeg minder ham om løftet, har han glemt det.
Fordi han er fuld, som sædvanligt.
Jeg tog den alligevel.
Jeg blev selvfølgelig standset. Intet kørekort.
Sheriffen spærrede mig ind og ringede til Leonard. Leonard kom ikke.
Leonard lod mig sidde der i en uge.
For at give mig en lærestreg.
Jeg kendte ikke en eneste forbryder inden det.
Bagefter gjorde jeg.
Okay, det ser godt ud.
Din mor ville have syntes om den.
Flot bil, Dean.
- Er det en selskabsvisit, Jack? - Det ved jeg ikke. Jeg har hørt rygter.
Saxon har altid skabt problemer.
Han selskab og de penge, han smider om sig med, skaber nye problemer.
Hvad? Hvilket selskab? Hvis penge?
Hank.
- De har været venner siden barndommen. - Hank den ældre.
- Jeg er ikke min brors vogter. - Han ville stjæle jeres mors journal.
- Hvorfor fanden gjorde han det? - Han er din bror. Få styr på ham.
Er det en advarsel? "Få styr på ham, for ellers..."?
- Hvornår er du blevet så nærtagende? - Vi synes ikke om hinanden, Jack.
Han hader dig som gift. Han tror, at du havde med jeres mors død at gøre.
- Gør det dig ked af det, Dean? - Præcis hvad vil du, Jack?
- Vil du have lov til at anholde ham? - For hvad? At han stiller spørgsmål?
- Han brød ind på stationen. - Din forlovede betalte kaution.
Vidste du ikke det? Amelia fik ham ud. Jeg troede, du havde sendt hende.
- Jeg ville bare beskytte dig. - Gør mig en tjeneste, Jack.
Beskyt mig ikke.
Hvad fanden tænker du på? Vil du løse flere årtiers konflikter? Du er naiv.
Han er din bror. Du viser ingen følelser, du anstrenger dig ikke.
Hvorfor blander du os ind i det? Synes du ikke om, hvad jeg har skabt for os?
- Nu tror Jack, at jeg står med ansvaret. - Hvorfor gør du ikke det?
Du er ude på dybt vand. Det er direkte dumt. Nu står jeg i gæld til sheriffen.
Jeg forstår din pointe, eller hvad det nu er.
Du vil hade mig om lidt.
Hvad har du gjort? Hvad har du gjort?
Amelia, har jeg fortalt om dengang, da Dean og Saxon...
Du holder af historier, ikke?
Jeg har en til dig.
Der var engang en far.
Han forlod kone og børn for at blive en fyldebøtte.
De levede lykkeligt til deres dages ende.
Har du glemt at tage din medicin?
- Hvilken medicin? - Jack tager medicin mod bipolaritet.
Den halve planet er bipolar. Den anden halvdel er halvt bipolar.
Jeg glemte vinen.
Kan de ikke begrave stridsøksen?
Min pige, hvis de begraver stridsøksen, er det i hinandens ryg.
Det her var begyndt, før du kom.
Drengene har været på kollisionskurs siden fødslen.
Hvad mener du?
Da Saxon blev født, og vi hentede ham hjem fra sygehuset-
-var han meget stille. Tavs som en mus.
Når Dean kom tæt på ham, kun Dean-
-skreg Saxon. Han skreg virkelig.
Han skreg lungerne ud.
Det var det værste, jeg har set.
Nogle gange er det ren videnskab.
- Du fejler noget. Der mangler noget. - Clayton Bowman.
- En gang til? - Clayton Bowman.
- Hvem fanden er Clayton Bowman? - Dean, bliver du aldrig træt?
Kan du ikke bare være dit sande jeg? Bliver du ikke træt?
Hvad fanden taler du om? Hvorfor kan du ikke være normal?
- "Man kan smile, men være en skurk". - Nå, Shakespeare. Kan du læse?
- "Penge er roden til alt ondt"? - Kærligheden til penge.
Du tror, at du er stærk, men det er du ikke.
Alle får, hvad de har fortjent, før eller senere.
Jeg tænkte over, hvorfor du var så tavs. Du lukker alt inde, til du eksploderer.
- Du lader det gå ud over nogen. Nu mig. - Det er altid dig.
Du har været en tidsindstillet bombe, siden du blev født.
Tik, tik, tik.
Jeg vidste ikke, at du var så genert. Jeg mener...
Du kalder mig et røvhul uden at sige det.
Jo.
Din skiderik!
Tak for mad.
Jeg kører dig til klinikken.
Jeg sagde det jo. Videnskab.
Hvad laver du her?
Jeg ved ikke, hvad jeg laver her.
Hvad skal man gøre med dette vilde og dyrebare liv?
Spørger du mig?
Vil du have et almindeligt liv? Kone og børn?
Nogle familier bør fortsætte i mange generationer, andre bør uddø.
Du minder mig om hende.
Jeg ved, at det er en stor kompliment.
- Hvordan var hun? - Vi så ens på verden. Forstår du det?
Ja. Folk søger folk, der elsker de samme ting som dem selv.
Jeg pjattede med, at jeg ville finde en, der hader de samme ting som jeg.
Hvad hader du?
At folk altid skuffer en-
-hvis man har kendt dem længe nok.
Jeg kan hade det sammen med dig.
Far?
En af os burde måske tale med ham.
Hvad skulle det nytte?
Han har nogle skøre idéer.
Hvornår har han ikke haft det?
- Saxon er dum, men ikke tåbelig. - Det ved jeg nu ikke.
Du ved, at han har en ny ven og en af dine gamle.
Fodbold.
Vi spillede, da vi var små.
Han blev bare ved. Gennem mennesker og udmattelse.
Han stoppede ikke. Han kunne ikke. Han blev bare ved.
Ved og ved.
Aldrig uden om dem, altid gennem dem. Han så aldrig skaden.
Fuld fart til han ramte muren.
Kan du huske, hvad de kaldte ham?
Han lever også livet sådan.
Hvorfor siger du det her?
Det ved jeg ikke.
Jeg vil lægge min arm om dig.
Jeg kan ikke følge med.
Med hvem?
Verden. Verden.
Jeg er træt.
- Du ligner lort. - Jeg blev kørt ned. Hvad med dig?
- Har det noget med det her at gøre? - Jeg nåede ikke at spørge.
- At røre i gryden får følger. - At blive kørt ned er en følge.
Du overlever. Hop ind.
Halløj, pastor.
Har du glemt dragten?
Jeg vil ikke miste fatningen.
Nu kan jeg ikke genkende dig.
Jeg har altid respekteret dig.
Jaså? En stor byrde er lettet fra mine skuldre.
Hold dig væk fra Saxon.
Virkelig? Det kan jeg desværre ikke.
Han kom til mig og bad om min hjælp.
Han har ikke brug for din slags hjælp.
Du burde tale om det med ham, men det kan du jo ikke.
Vi ser begge to lige igennem dig.
I er lige vrede, begge to. Jeg vil bede for jer begge.
Fuck dig og dine bønner. Gem dem til din menighed.
Jeg beder dig om at holde dig væk fra min dreng.
Næste gang beder jeg dig ikke.
Jeg spekulerede på, hvornår du kom.
Hej, Leonard!
Farvel, Leonard!
- Hvad skal vi her? - Clayton Bowman arbejdede her.
- Arbejdede? - Clayton Bowman er et spøgelse.
Laver han noget, er det ikke her i byen.
- Lad mig tjekke først. - Er du sikker?
- Okay. Jeg er tilbage om en time. - En time.
Hej. Var det dig, der spurgte efter Clayton Bowman?
Ja, vi er venner. Jeg har hørt, at han arbejder her.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Ved du, hvor jeg kan finde ham?
- Finde ham? - Adresse, telefonnummer, hvad som helst.
Desværre er han på Pinewood-kirkegården. Clayton er død.
- Hvordan døde han? - Ulykke. Han kørte ud over en afsats.
Landede i floden. De gik ud fra, at han var fuld.
- Hvad viste obduktionen? - Der var ingen, man fandt ikke liget.
- Hvordan ved man, at han døde? - Hans bil kørte ned i en vild flod.
De gik vel ud fra, at han flød med nedstrøms.
Sikke en masse antagelser.
Hvad skal jeg sige? Det er ret indlysende, hvad der skete.
Der var mange, der så på det. Politiet ville nok være interesserede.
Interesserede?
Clayton var en af dem. Han havde været strømer.
Døde han for nogle år siden, midt i 1994?
- Præcis. Hvordan vidste du det? - Som sagt var han en ven.
- Tja, hvad mere kan jeg sige? - Havde han familie?
Du var hans ven, men du ved ikke, om han havde familie.
- Har du hentet kasserne? - Ikke endnu.
Hvad venter du på?
- Motivation. - Okay.
- Sheriffen var her i dag. - Jaså?
Du må være mere forsigtig. Vi skal ikke tiltrække os mere opmærksomhed.
Okay?
Jeg ved, at han er din ven, men familien er familien.
Er det, hvad vi er? En familie?
Tag det roligt, min dreng.
Du har aldrig lært at høre efter, men det er ikke for sent.
- Man kan ikke tænke, mens man ævler. - Og det siger du.
Okay, jeg gør et nyt forsøg.
Vær forsigtig.
Ja, far.
Det er Hank. Jeg ringer tilbage, hvis jeg ikke skylder dig penge. Synd.
Hvor er du? Clayton Bowman er død, men ikke død. Man fandt ikke liget.
Og endnu bedre, han har været betjent.
Alt ved ham stinker. Vi ses i baren.
Kom, makker. Kom, hvad er der? Kom her.
Kom. Kom.
Jeg hørte om din ven.
- Har du ingen sjæle at frelse? - Det er måske derfor, jeg er her.
- Det er vand. Det er ikke vievand. - Nu er det vievand.
- Det er vel sådan, der fungerer? - Tror du det?
Ved du, hvad jeg tænkte, mens jeg var væk? Hvorfor Dean?
Du og guldkalven, to alen af et stykke. Der var ikke plads til mig.
Du har altid været selvstændig. Dean havde mere brug for mig.
Hvordan afgør man, hvilken unge der har brug for mest kærlighed?
At du polerede guldkalven gjorde ham som mig. Ingen muligheder.
- Han var bare heldig. - Heldig?
- At vores mor døde. - Sikke en måde at se på det.
Sådan er det bare.
Er du misantrop, Saxon? Det er folk, der hader folk.
Det ved jeg godt.
- Hader du folk? - Måske kun dig.
Jeg ved, at du hader mig. Og Dean. Og sheriffen.
Næsten alle, bortset fra din mor.
Nævn hende aldrig. Forstået?
Undskyld, jeg glemte, at du er den eneste, der savner hende.
Du ved, at jeg er holdt op.
Bad Gud dig gøre det?
Det kan være svært at forstå, men din far er kommet langt.
- Var det morsomt? - Kan du ikke huske, hvem du er?
- Jo. - Kan du? Husker du alt?
- Er det okay for en Guds mand? - Nej, det er ikke okay.
Jeg accepterer det og tilgiver det.
Fordi jeg er Guds mand.
- Du dummede dig. - Vi begår fejl.
Vi kan vælge at tilgive og gå videre. Forsøge at forbedre os.
Vil du ikke forbedre dig?
Er der ingen plads til dig i verden, i samfundet?
Tiden er gået, pastor.
- Jeg kan hjælpe dig. - Hvordan vil du hjælpe mig?
- Du må hjælpe dig selv først. - Tak for det.
Jeg ringer, når jeg er færdig!
Hej, jeg tror, at jeg lige har haft indbrud.
Fandens, det glemte jeg. Jeg finder en telefonboks.
Hallo?
Hallo? Hallo?
Gør du det her, vil intet ændre sig.
De døde bliver ved med at være døde.
Gør du det her, kan du vandre fortabt omkring.
Du, jeg tror på hævn, som de fleste tror på Gud, men...
Alle må finde ud af, hvad de kan leve med.
Man vil måske gøre det rette-
- men det er ikke altid kønt eller behageligt.
Nogle gange er det forbandet stygt.
Den venstre er en 9-millimeter. Den anden er en 38'er.
Begge gør samme arbejde.
Har du skudt med pistol før?
Jeg har ingen instruktionsbog med.
Den er som en tryllestav. Ret den mod det, der skal forsvinde, og tryk af.
Jeg ved, hvordan den fungerer. Desuden...
...er jeg allerede fortabt.
Skal du ud at rejse?
Ja.
Hvor skal du hen?
Jeg skal ordne noget.
- Kommer du nogensinde tilbage? - Nej.
- Undskyld. - Sig ikke undskyld. Jeg græder tit.
Vil du ikke vide, hvorfor jeg græder?
Jeg ved det godt. Jeg voksede op med ham.
Kan intet, jeg siger, stoppe dig?
Gør nu ikke noget dumt.
Det har jeg aldrig gjort.
Hallo?
Saxon?
Der foregår en krig i mig om dig.
Jeg ved, at jeg bærer ansvaret for, hvordan du blev.
Men ikke hele æren er min. Jeg fordærvede ikke en lille dreng.
Du var ikke en sød dreng, altid det modsatte.
Du hader mig til sidst.
- Mor elskede mig, men hun døde. - Jeg hader dig ikke.
Jeg hader ikke engang din vrede.
- Du har virkelig fundet religionen. - Og du har virkelig brug for den.
Alle religioner lærer en godhed. Uanset hvad den hedder.
- Bare gør noget godt. - Det gør jeg.
Hvad du end agter at gøre, så lad være.
Der er ingenting derude. Kom hjem.
Der er noget, du skal vide. Noget vigtigt.
Jeg ved, at jeg ikke har sagt det ofte nok.
Jeg elsker dig, Saxon. Du er min søn.
Hej, Clayton.
Nu dør du.
Det kan blive mere eller mindre smertefuldt, det afgør du selv.
Hvorfor sætte dit navn på forsikringen, når det førte til dette øjeblik?
Ingen skulle nogensinde se det!
Det var den eneste måde, jeg kunne få pengene på!
Er min mor død på grund af penge?
Rejs dig, for helvede. Vi er ikke færdige endnu.
- Jeg dør! - Ikke endnu. Ikke endnu.
Jeg ved, hvem der er indblandet, Clayton.
Jeg vil bare høre dig sige min brors navn.
Hallo?
- Undskyld, men vi skal i gang. - Hvad er der sket?
Dit tab gør mig ondt.
Der opstod skyderi. De må have skudt hinanden.
Det her er den anden indblandede. Han hedder Clayton Bowman.
- Har du set ham før? - Nej.
Genkender du ham?
Nej.
Har du hørt Saxon tale om ham?
- Har han nævnt hans navn? - Aldrig.
- Nævnte din kone ham? - Ekskone. Hun er gået bort.
Ja, men nævnte hun navnet Clayton Bowman?
Nej, hvorfor? Hvad har hun med sagen at gøre?
Kender du nogen grund til-
- hvorfor Bowman blev begunstiget i din kones livsforsikring?
Nej, det gør jeg ikke.
Mener du, at Saxon havde ret i, at hans mor ikke tog sit eget liv?
- Ingen forhastede konklusioner. - Er det en spøg?
En livsforsikring med tre navne, to sønner og en mand, ingen har hørt om.
- Drag en konklusion, Jack. - Vi ved ingenting endnu, men...
Du har ret. Saxon var nok på rette spor.
Og derfor blev han dræbt.
Her er mit kort.
Tøv ikke med ringe.
Tekster: Alex Huus Ordiovision