Velkommen tilbake. Sist snakket vi om ting du har hørt hele livet.
De fakta vi aksepterer som fakta. Vi sier aldri: "Vent litt nå."
"Er det sant?" Vi tenker aldri utenfor boksen-
-eller lever som frie tenkere. Vi lever som programmerte roboter.
Det låter dramatisk, men det er sant.
Hvor ofte stiller du spørsmål og prøver å tenke utenfor boksen?
Vi går tilbake til teorien om at jorda er hul.
I 1692 påsto astronomen Edmond Halley at jorda er hul.
Jøss... Er den det? Ja, det er den.
-Se. For en fin gitar. -Den har stått på loftet hos onkel.
Den har samlet støv, men jeg har rengjort den. Den er fin.
Den er i god stand. Det er en antikvitet. Det er en Silvertone.
Før var det en billig gitar.
Nesten som en varehusgitar. Som en Kay. De ble solgt hos Sears.
-Den er i god stand. -Jeg har alltid skrytt av den.
Man kan ha et fint forhold til den selv om det ikke er en supergitar.
Den var ikke særskilt dyr, men har blitt eldre med verdighet.
Det er et nisjemarked. Jeg må finne en kjøper.
-Hva har du her? -Splitter nye støvler.
-Håndsydde i Mexico. -Støvler i støvleesken?
Kjempefine. Et godt merke.
-Ikke splitter nye... -Jeg prøvde dem.
Faen!
Vi har en kunde. Jeg vet at du har hodetelefonene i,-
-men munnen din støyer fremdeles.
Beklager. Det er noe galt med ham.
Ok, jeg kan gi deg...
...100 dollar for begge.
Det er en god pris. Du kan prøve å selge dem selv.
Støvlene er brukt, og du trenger vel pengene?
-Hva sier du? -Ok. Altså...
Her. 100 dollar rikere.
Kan du gi meg førerkortet ditt, så kanskje gutten kan jobbe litt.
Takk. Hei!
Undertegn her.
-Du lurer meg vel ikke? -Nei.
-Jeg stoler på deg. -Pass på deg selv.
-Takk. -Ingen årsak.
-Mel. -Hva skjer, Jimmy?
Ikke stort. Akkurat som livet ditt.
-Hvem passer butikken? -Ingen. Jeg lot kassa stå åpen.
Det kan man gjøre hvis man har forsikring. Får jeg lade mobilen?
Uttaket var dårlig plassert. Holdt på å grille mobilen.
Se på denne. Det var ikke noen god gitar,-
-men nå er den en antikvitet.
-Det er... Du kødder. -Sånn har jeg det hele dagen.
-Hvordan får man en sånn jobb? -Vil du ha det?
Jeg må sjekke kassa. Jeg forlater den her.
-Hva skylder jeg for teen? -Sett det på regningen.
-Jeg har lyst på trompeten der. -Den er din hvis du vil ha den.
Mel, skal jeg bære den ut på lageret?
Denne? Nei, jeg er visst allerede på vei.
-Da fyller jeg ut papirene. -Gjør det, du.
Støvler og en gitar.
Hva er det for en gitar?
Ok...
Er det noen hjemme? Er døra låst?
Hallo?
Hallo!
Det ser akkurat ut som før.
-Hei. -Bestefar Joe, ved siden av far.
-De ser ut som tvillinger. -Han sa jo at han hadde sluttet.
-Er det tyggegummi? -Det var signaturen hans.
Når vi gikk på restaurant, la han den på tallerkenen.
-Etter maten tygget han på den igjen. -Så søt du var!
Det var på tante DeeDees ranch.
Så søt. Er det ikke rart å se alle tingene?
Det føles som en drøm. Jeg skulle ha besøkt dem oftere.
-Hvorfor gjorde jeg ikke det? -Vet ikke. Hva gjør man?
-Er du sulten? -Jeg våger ikke å se i kjøleskapet.
Gud!
Hallo. Hallo!
Hei. Hallo!
-Hei. -Beklager.
-Jeg mente ikke å skremme deg. -Ingen fare.
-Du må være mr Everlys barnebarn. -Det stemmer.
Jeg heter Phyllis. Vi har en del å gå igjennom.
Slå dere ned ved bordet, så setter vi i gang.
Jeg kommer straks.
-Hei, Nathaniel. -Hei, Deirdre.
-Hvordan går det? -Bra.
-Er Mel her? -Ja, han gikk ut med noe på lageret.
-Ok, kult. -Du ser godt ut.
-Skriver du fremdeles dikt? -Ja.
-Det holder meg i gang. -Får jeg høre et?
Vil du høre et? Så søtt.
Jeg har boka med meg. Jeg skal se hva jeg kan finne.
Nei, ikke det.
Jeg avskyr alle disse. Jeg kan skrive et til deg.
Ok, det låter bra.
Jeg må bare snakke med ham som snarest.
-Det er godt å se deg. -I like måte.
Det er lenge siden sist.
Fine støvler! Er de nye?
Er det dem den fyren nettopp pantsatte?
Hun skriver et dikt til meg, så...
Ok.
Jeg må signere det.
-Her. -Takk.
Du skylder meg en middag. Når skal du lage mat til meg?
Har du smakt guacamolen hans? Den er utrolig god.
Jeg tror ikke det er så lurt.
Ok.
Jeg vil fortsette å forsøke, for du skylder meg en middag.
Hva foregår, Dee?
Den har satt seg fast.
-Mener du det? -Den er...
-Du får ikke beholde den. -Vil du pantsette denne ringen?
Jeg har ikke noe annet. Jeg vet at den er trygg her.
Jeg vil løse den ut med rente.
Det vet du at jeg kommer til, for du vet hvor høyt jeg elsker den.
Du har ikke...
Du kommer ikke til å løse den ut.
Jo, jeg har fått en jobb, og det går kjempebra.
De liker meg veldig godt.
De liker, faktisk... De...
De ga meg en sjanse og er greie mot meg.
Det går veldig bra der.
Bilen er ødelagt, så jeg kan ikke komme meg dit.
Jeg trenger bare et lån. Kan du ikke gi meg det? Lån meg...
Forstår du hvor vanskelig det er å be deg om dette?
Jeg er ikke Frelsesarmeen. Det er ikke veldedighet. Det går ikke.
Det går ikke.
-Ikke denne gangen, Dee. -Det er ikke det du tror.
-Ikke? -Nei.
Du har ingen grunn til å tro meg, men det er ikke det du tror.
Du vet...
Jeg får skylde meg selv. Jeg spikret igjen den døra.
Det var dumt å komme hit overhodet.
Hva faen tenkte jeg? Jeg er en jævla idiot.
-Det var godt å se deg. -I like måte.
-Jeg håper du liker diktet. -Takk.
Og...
Unnskyld.
Helvete.
Ok... Vi har noen ting å diskutere, som jeg sa.
-Hvordan er det med taket? -Bra, tror jeg.
-Bra. -Hvis det ikke er det...
Kan håndverkerne her legge metalltak?
-Er rørene byttet ut? -Jeg vet ikke, men...
Unnskyld, men tror dere at dere får arve huset?
Kommer vi ikke til å få det?
Jeg trodde du visste at huset var pantsatt-
-for å finansiere mr Everlys alderdom.
Huset tilhører banken nå.
Ja...
-Kan vi få det tilbake fra banken? -Vent litt nå...
Det er altså pantsatt? Kan vi selge det og ta tapet?
-Ja... -Dessverre tilhører det banken nå.
Jeg forstår at det er mye å fordøye,-
-men dere vil sikkert bli glade for det dere får arve.
Dette var viktig for ham. Han ville at det skulle forbli i familien.
Her.
-Hva er det? -Et sverd.
-Hva slags sverd? -Et antikt et.
Gratulerer.
Takk.
I forbindelse med sverdet etterlot han dette til dere.
Det later til å være et personlig brev.
Banken overtar ikke huset før om minst en uke,-
-så dere får gjerne bo her, men soverommet lukter litt rart.
Ok, da skal jeg la dere være i fred.
Takk, Phyllis. Ha det.
Takk! Takk for hjelpen.
-Takk for hjelpen. -Ha det.
Jeg beklager. For en enorm skuffelse.
Jeg mener...
Jøss... Jeg husker denne gamle greia.
Han pleide å ta det fram til jul og ved fødselsdager.
Det er helt skrudd. Hva er galt med samfunnet vårt?
Han slet som et dyr hele livet, men måtte selge alt i alderdommen.
Han kunne ikke etterlate noe, bortsett fra et verdiløst...
Hva står det?
Les selv.
Ok...
Ok.
-Fortsett. -Han var åpenbart ganske...
-Var han? -...dement. Ja, veldig.
Hva er dette? Hvorfor skriver han "Sherman"?
På neste side står det "Sheridan".
-Chickabaga. -Her står det Chickaboo.
-Det kan ikke stå det jeg tror... -Jo, det er ille.
Herregud!
Elskede, jeg vil ikke ha noe med dette å gjøre.
Det er Charley Patton.
Han var bluesmusiker. Delta-blues.
Han var en stjerne. Har du hørt om Robert Johnson?
Patton lærte Johnson å spille gitar. Han var delvis indianer også.
Jeg er nervøs.
Fortellingen var helt sprø, jeg husker ingen detaljer.
Vær selvsikker nå.
Jeg kan ikke selge det. Jeg bestemte meg nettopp.
Jeg liker det. Kanskje jeg selger det. Jeg vet ikke.
-Vi ber bare om et tilbud. -Ha en god dag.
Hvordan går det, mine damer? Hva har dere til meg?
Vi vil selge dette.
Det er et interessant segl. Er det et sverd?
-Ja. -Får jeg ta en titt på det?
-Det er veldig skjørt. -Ja...
Et sånt har jeg ikke sett på lenge. Det er fra borgerkrigen.
Får jeg undersøke det med forstørrelsesglass?
En liten pusekatt.
-Er det en fløtemugge? -Ja. Ja, fløtemugge.
En katt vil alltid ha melk.
Jeg drar det ut.
Tilstanden er meget god.
Det ser ekte ut.
Det er et nordstatssverd. De er sjeldne her.
Her ser vi nesten bare sørstatssverd.
Ok, jeg kan gi dere...
Dere kan få 400 dollar kontant for det.
-Et rimelig åpningsbud. -Ja.
Men du kjenner ikke historien bak det.
Jeg har sett slike sverd før. Det er en god pris,-
-med eller uten historie.
-Jeg tror du vil høre dette. -Definitivt.
-Jeg er lutter øre. -Det er et nordstatssverd.
Min tipp-tipp-tipp-oldefar fikk det.
Han var feltmarskalk i sørstatshæren,-
-og general Sheridan ga ham det da han kapitulerte.
Ga en nordstatsgeneral ham det?
-Hvilket slag snakker vi om? -Chickabauga.
-Chickabaga? -Chickabauga.
Det var aldri noe slag der.
Jo, 30 000 menn mistet livet den dagen.
Du har nok ikke hørt om det, siden det ikke blir nevnt i historiebøkene.
Det ble tilbakeholdt fra historiebøkene av...
...deep state.
-På grunn av deep state. -Deep state?
-Skyggeregjeringen. -Var det det opprinnelige navnet?
Dette er en ekte relikvie.
Et verdifullt bevis-
-som beviser at sørstatene vant borgerkrigen.
-Ok... Vant sørstatene krigen? -Akkurat.
Vis ham dokumentasjonen.
-Her. -Har dere fortalt dette til noen?
-Sånt babler man ikke om. -Det er store nyheter.
Dette er et ekthetsbevis. Kan du lese det?
Ja, "Invictusianernes orden".
-Sannsigerne. -De som sier sannheten.
"Som utvalgt sannhetsbevarer, bekrefter jeg herved-
-at nordstatsoffiserens sverd er ekte." Hva er dette?
-Les årstallet. -1881, men det betyr ingenting.
-Kan du...? -Forsiktig.
-Flott. Det var det. -Ja.
-Er han virkelig klar for dette? -Dette kommer til å forbløffe deg.
Denne tegningen var som et datidens fotografi.
-Det er en tegning. -Det er general McClellan...
...som kapitulerer til general Lee.
Det betyr ingenting.
-Hvordan kan det ikke være bevis? -På at sørstatene vant krigen?
-Tegningen? -Hvem tegner en løgn?
Ok, så sørstatene vant krigen, hvilket dokumentene beviser.
Dette er sverdet som var en del av fortellingen. Hele pakka?
-Hele pakka. -Nå som du vet alt.
400 dollar.
Hva hadde dere forventet? Det er vanskelig å tro...
Sannheten? Det er vanskelig å svelge sannheten.
Dere mener altså at sørstatene vant borgerkrigen?
Takk.
Jeg heter Mary. Når du tar til fornuft...
-...kan du kontakte meg. -Takk, jeg heter Mel.
Hvor skal du?
Koster denne fløtemugga 15 dollar?
Ja.
-Jeg heter Cynthia. -Jeg heter Nathaniel.
-Hva er det? -Du må prute.
-Det visste jeg ikke. -Når man kjøper ting...
Hva var det for noe tullprat? Tror de at jeg er født i går?
For en svindel. De må ha trodd at jeg var en idiot.
Kanskje de tror på dritten. Problemet med å tro på tullprat er-
-at det kommer til å undergrave sannheten.
Sverdet var ekte, men hvorfor: "Jeg vet hvordan vi skal få det solgt."
"Vi sier at det beviser at sørstatene vant krigen."
Helt sprøtt.
Tror du de virkelig tror på det?
De later ikke til å være de eneste som gjør det.
Det har vært mange avgjørende slag-
-i krigen mot nordstatsangriperne-
-som har blitt tåkelagt og utslettet!
-Jeg prøver bare å avsløre... -Hva pokker er det som foregår?
-Vi vant krigen. -Er det flere slike?
Den beste måten er å bruke gjenstander. Vi må finne bevis...
-Det er det samme bildet. -Vi betaler godt for dem.
Vi betaler gjerne det disse gjenstandene er verdt.
Jeg snakker 2000 dollar. 5000 dollar.
-Er det "Antikkrunden for rasister"? -Opptil 50 000 dollar.
-Herregud! -Vi skal puste sørstatsluft.
Hvis du påstår at bestemoren min ikke vant, blir det bråk!
Herregud!
Vi kjøper sverdet og lurer idiotene for alt de har.
-Hallo? -Hei.
Vi har en gjenstand vi vil selge.
Er du en sånn lykkejeger?
-Hva? -Hvor ringer du fra?
-Birmingham i Alabama. -Vent litt.
Jeg sender en tekstmelding til din WhatsApp-konto.
-Hva skjedde? -Han skal WhatsAppe oss.
"Zappe" oss? Hva fabler du om?
Han skal kontakte oss på WhatsApp. Det er en app.
-Å, på mobilen? -Ja.
-Skal jeg laste den ned for deg? -Ja.
Det er bare en enkel app.
Med den kan man sende meldinger til folk i Europa, for eksempel,-
-og den er dessuten kodet. Ingen kan lese beskjedene.
-Ok, brukernavnet ditt er DeltaMel. -Ok.
Jeg kan være den fyren.
Ok, det står: "Send bilde av gjenstanden."
-Vi har ikke noe bilde. -Jeg vet det.
-Hei, Mary og Christina. -Cynthia.
Rygg litt.
Jeg har tenkt, og tilbyr dere 650 dollar for sverdet.
-Interessant... Det går opp. -Litt.
-Hvorfor det? -Jeg sjekket sammenlignbare sverd.
-Budet mitt var litt for lavt. -Har du funnet en kjøper?
-Nei. -Er det ingen som er interessert?
-Er det forbudt å ombestemme seg? -Du pønsker på noe. Hva er det?
750 dollar.
Hva foregår? Har noen tilbudt deg ti ganger den summen? Tjue?
-Du er i forkant av hendelsene. -Har du en kjøper?
Hvis det fins en hypotetisk kjøper...
Jeg tilbyr dere 800 dollar.
-Da går vi. -Hvor skal dere gå med sverdet?
-Vi skal kjøpe varme pølser. -Ok...
-Kom tilbake. -Er du sikker?
Da snakker vi alvor. Hva har du?
-Jeg har en kjøper. -Hvor mye?
-Ikke rør den. -Får jeg ikke røre prislappen?
-Det er helt meningsløst. -Den er verdifull.
Prislappen?
Dere trenger meg for å få det solgt.
Du trenger oss, ellers får du ikke solgt en dritt.
-70-30 syns jeg låter rettferdig. -Låter 70-30 bra?
-70 % til oss? -Nei.
-Ikke tale om. -30 % til oss? Ikke tale om.
-Ok, 60-40? -Nei.
Den tilhørte Charley Patton som var...chickataw.
-Chickataw? -Han var indiansk jazzgitarist.
-50-50? -Jeg tenkte meg det!
-Vi må fotografere sverdet. -Gjør det, da.
-Jeg kan ta bilde med mobilen, hva? -Ja. Vi er i trygge hender.
Nathaniel! Kan du fotografere sverdet?
-Ingen hoder! -Ok.
-Ferdig. -Ta et med hoder også.
Hva holder dere på med?
Ta med dere dette, så hører dere fra oss foran neste fase i planen.
Dere hører fra oss.
-Hva skjer nå? -Jeg sendte bildet. Nå må vi vente.
-Jeg tror Cynthia er forelsket i meg. -Jeg tror du leser henne feil.
Ok... "Send adressen. Vi sender noen i morgen kl 10.00."
-Ok. -Ja?
-Alt i orden? -Det er spennende.
Ok, 100, 200, 300, 350, 370, 380. 380 dollar.
-Flott. Her er pelsen din. -Takk.
Undertegn der. Nyt pelsen.
-Vi kan passe den neste gang også. -Forhåpentligvis ikke.
-Hei, mr Gayton. -Hei, Jimmy. Vil du ha mobilen din?
-Jeg bytter pommes mot mobilen. -Jeg kan ikke spise det.
-Jeg har slagg i hjertet. -Jeg trodde ikke du hadde noe.
Det må fungere, så jeg overlever. Hva gjør du?
-Har du ketchup? -Det er noen poser der borte.
-Du er som en utvekst. -Ok.
-Herregud... Hvordan er dagen? -Fin så langt. Hørte du om Deirdre?
-Hva da? -Hun har bil- og jobbtrøbbel.
Kom hun inn til deg og fortalte det samme? Hun kom hit også.
Veldig rørende. Jeg orker henne ikke lenger.
Jeg kan ikke gi henne penger, for det tar aldri slutt.
Hun bare tar og tar til jeg ikke har noe igjen.
Ingen butikk, ikke noe liv, ingen bil.
Det blir bare hun og jeg og en handlevogn. Kanskje en katt.
Har du sett hjemløses katter? Det er sånn det blir.
Jeg må komme over til deg. Hun vil prøve å selge deg dikt.
Og jeg bare: "Se på katten."
Jeg forstår. Bare husk hvorfor du ikke kan spise pommes.
-Ok, jeg forstår. -Takk for ladingen.
Takk for kunnskapen.
Vi ringte et nummer på nettet og lastet ned...
-Hvem er han? -Vet ikke!
Vi snakket ikke med dem. Vi...
Hvordan går det? Kan jeg hjelpe deg?
Kanskje det.
-Er du fyren? -Jeg er definitivt fyren.
-Er du fyren? -Ja.
-Får jeg spørre hva du heter? -Hog Jaws.
Hog Jaws?
-Hva heter du? -Mel.
-Får jeg åpne det, Mel? -Ja visst.
-Har dere tatt på det med hendene? -Nei.
-Ingen fettete fingeravtrykk? -Nei.
Får jeg ta en titt på det? Får jeg ta det ut av skjeftet?
Jeg tar det ut av skjeftet.
Ok...
-Ok... -Sånn skal det være. Ja...
Ikke dårlig.
-Det begynner å komme seg, Mel. -Ja.
Det begynner å komme seg. Her står det...
Det er positivt.
-Hvem tilhører sverdet? -Det er mitt. Vårt.
-Har dere noen dokumentasjon? -Ja, her.
Det er en tegning.
Et ekthetsbevis.
Ok...
-Hvem er Everly? -Bestefar.
Heter familien din Everly? Fikk du det av bestefaren din?
-Hvor fikk bestefaren din det fra? -Hennes tipp-tipp-tipp...
Jeg vil gjerne høre henne fortelle. Det er jo hennes familie.
-Vi kjenner historien begge to. -Da kan vel du fortelle den?
Ifølge fortellingen... Borgerkrig.
1803.
Det var slaget om...Chickapoo.
15 000... 30 000 menn falt den dagen.
Min tipp-tipp-tipp-oldefar-
-var general i sørstatshæren.
De kjempet mot general Sherman... Sheridan.
De hadde trengt nordstatsmennene inn i et hjørne. De kom ikke ut.
En soldat sa: "Det er en dum idé, men jeg slenger det ut likevel."
Vi kan vel gi fra oss sverdet ditt? Dette er en historisk gjenstand,-
-av mange,-
-som innebærer at sørstatene faktisk vant krigen.
-Akkurat. -Det er sant. Halleluja.
Det vi er ute etter, er sannheten. Å komme til bunns i dette.
Å eliminere tullpratet og løgnene.
-Ja, fram med sannheten. -Vet dere hva?
Jeg skal holde utkikk, for det er flere mulige kjøpere.
-Folk vet om det nå. -Vet folk om det?
Men dere venter på oss. Det fins mange upålitelige svin.
Kanskje sjefen vil se det. Dere hører fra oss.
Vi ses snart.
Herregud... Jeg fikk et angstanfall. Klarte jeg det? Låt det bra?
Ikke rør meg! Hør etter nå. Jeg har et spørsmål.
Hvorfor sa du ikke at dere bare snakker dritt?
Du husket ikke historien. Dere tror ikke på noe av dette.
Skal man lure noen, må løgnene være konsekvente.
15 000, 30 000... Var han general? Før var han feltmarskalk.
-Hva i helsike? -Det er vanskelig å...
Du gjorde tegn, hun bare diktet...
Vi tror ikke på det!
-Fantes bestefaren din? -Ja.
Han etterlot en forvirrende historie.
Hvis du kan finne ut av den... Gratulerer.
-Han må ha hatt Alzheimers. -Her kaller han ham Sherman.
Her er han Sheridan. Her er han feltmarskalk, her general.
Bestefaren din hadde altså mentale problemer, og...
Han var 98 år og dement.
Vi må være enige. Vi vil selge sverdet dyrt, men tror ikke på det.
Jeg vet ikke hvem de er, eller hva de er i stand til.
Vi må bli enige om en versjon, og dere bør la sverdet være her.
-Stol på meg! -Kan du beskytte det?
-Jeg har en safe! -Ok. Bruk hansker!
Har vi ikke lært noe i dag?
-Helvete! Har vi mer vinduspuss? -Jeg tror det.
-Kan du hente det? -Jeg skal sjekke.
Hvordan går det, gutter?
-Hvem sin er butikken? -Min.
-Hva kan jeg hjelpe dere med? -Si det igjen.
-Hva kan jeg hjelpe dere med? -Han kommer ikke fra sørstatene.
Jeg kommer fra sørvest. Fra New Mexico.
Det teller ikke hvis det inneholder "Mexico".
-Hvor trodde dere jeg kom fra? -Fra østkysten, kanskje.
Hva innebærer det når dere sier at noen er fra østkysten?
-Mange ting. New York. -New Jersey.
-Massachusetts. -Maine. Deler av Florida.
-Virginia, atlanter-delstatene... -Dere er smartere enn jeg trodde.
-Hva kan jeg hjelpe dere med? -Vi ser etter noe.
Jeg har mange ting. Kan dere avgrense det?
-En bevisgjenstand du skal ha. -Et prospekt.
-En bevisgjenstand? -Hvorfor gjentar du det?
Hadde dere selv forstått hva dere snakker om?
-Hvis jeg drev en pantelåner, ja. -Vi leter etter et sverd.
Hvorfor var det så vanskelig? Hvorfor satt det så langt inne?
-Det tok 30 sekunder. -Der borte har jeg to sverd.
Et samuraisverd, et fransk sverd... Det er sverdene mine.
-Er du ute etter et spesifikt sverd? -Ja, et amerikansk du fikk nylig.
Jeg har ikke fått inn noe sverd på lenge.
-Han lyver. -Jeg vet ikke hva dere ser etter...
...men jeg har fått nok av denne samtalen.
-Hva pokker...? -Gi oss sverdet, jødejævel!
-Det var det du mente med østkysten. -Slipp ham!
-Hvem er du? -Mel?
Har du problemer?
-Hei, Jimmy. Hvordan går det? -Ganske bra.
-Vi bare snakker. -Ja...
Vi bare snakker.
-Takk for at dere kom. -Det var en fornøyelse.
Hva faen, Mel?
-Hvor har du pistolen? -Vet ikke.
-På lageret. -Hornene er her, pistolen der bak.
Hent den. Neste gang er jeg kanskje ikke her.
-Oppfattet. Takk, Jimmy. -Ingen årsak.
-Herregud... -Jeg får knapt puste. Det var...
Var det tøft for deg da de truet meg med skrujern?
-Var det tøft? -Jeg ble bare bekymret for deg.
-Vent litt. -Hva er det? Hvem er det?
Gi deg... Herregud.
-40 000 dollar. -40 000. Helt sykt!
-For sverdet. -En ny beskjed.
-Vil vi selge det? -Ja, hvorfor spør de engang?
Jeg vet ikke...
Avskummet kommer til å være etter oss hele tiden. Vi bare selger det.
Avtale.
-Hva gjør vi nå? -Jeg vet... Ok...
"En bil kommer for å kjøre deg til sjefen. Vent utenfor."
-Hva for en bil? -Noen kommer for å hente oss.
-Hvorfor ikke bare gi oss pengene? -Vi må treffe sjefen, Mel.
Vi sitter i samme båt. Du, jeg og jentene.
Det blir tøft. Vi må bare få de 40 000.
Jeg er så hard nå at jeg knapt kan tenke klart.
Jeg må gjøre et ærend.
Si fra når jentene kommer. Dette er...
-Hei. -Hei.
-Du har konvolutten ennå, ser jeg.
-Gi henne sverdet. -Jeg vil ha det.
-Hvorfor har han spader med seg? -Hvordan skal alle få plass?
Man må nok gjøre det for å slå av motoren.
Har du det? Kom, mr Mel. Nå kjører vi en tur.
-Skal vi kjøre etter dere? -Nei, bare jeg og Mel.
-Kom igjen. -Nei, det går dessverre ikke.
-Han er min mann, og... -Vi blir med alle sammen.
-Jeg har bare plass til en. -Jeg vet hvordan det fungerer.
Du byr på hjemmebrent, og han har vært edru i tre dager... Aldri!
-Jeg blir med. -Vi er forlovet og...
-Vi blir fire. Fungerer det? -Jeg har et annet kjøretøy.
Hvor lang tid tar det?
Det tar den tiden det tar. Stå her i sola, jeg kommer straks.
Helsike! For noe piss.
Vil dere gå inn og vente? Det er varmt.
Hopp inn, da!
Har han ikke en sedan? De rommer lett fem personer.
La oss bare diskutere litt.
-Det er sånn folk dør. -Nei, bare enkeltpersoner.
-Vi er fire og bevæpnet. -Det er et jævla sverd!
Hvorfor er du så begeistret? Kjenner du ham?
-Kjenner du ham? -Nei, gjør du?
Jeg kjenner deg ikke. Dere står kanskje i maskepi.
Hva prater dere om? Vil dere ha 40 000, får dere hoppe inn i bilen.
Jeg har ikke bilbelte.
Ingen har bilbelte. Vi sitter på dekkene.
-Er det et dekk? -Ja... Nå kjører vi.
Nå skjer det. Nå ligger vi tynt an.
Den er i alle fall lydisolert. Ingen kan høre en skrike.
Hvordan møttes dere to?
-Det er en lang historie. -Vi har god tid.
-Vi møttes på restauranten hennes. -Den er ikke min.
Jeg søkte jobb der. Hun ga meg en enkel arbeidsoppgave-
-som hun trodde at jeg ville klare, men nei.
-Skulle du lage mat? -Hun skulle hakke.
-Kan du hakke, eller var du nervøs? -Jeg gjorde en dårlig jobb.
Hun måtte sparke meg. Du skrek til meg, og jeg gråt.
Så løp du ut etter meg-
-og sa veldig aggressivt: "Vil du gå på en konsert?"
-Det var det eneste jeg kom på. -Det får meg til å le.
-Hvor lenge har dere vært sammen? -I 4,5 år.
Hva skal dere gjøre med pengene?
Etter hvert vil vi stifte familie.
-Så fint. -Vi fikser det ikke selv, så...
-Vil dere kjøpe ett? Kjøpe sæd? -Jeg vil at Cynthia føder barnet.
Ok, du skal altså føde barnet?
-Jeg håper det. -Du virker mest moderlig av dere.
-Gjør hun det? Takk for det. -Ingen årsak.
-Det var en kompliment. -Det hørtes ikke sånn ut.
Dere er to sider av morsmynten.
Du irettesatte meg, men så så jeg på henne. "Det ordner seg."
-Sammen blir dere en god mor. -Jeg forstår hva dere mener.
Du har et tonefall som får det til å låte som om du vil krangle.
-Hvorfor snakker du sånn? -Iblant blir jeg rasende.
Jeg vet ikke hvorfor. Jeg er som en kokende kjele.
-Hvorfor det? -Jeg vet ikke! Sånn er det bare!
Unnskyld. Jeg er sint på deg, siden du irriterer meg...
-...men det er ikke noe spesifikt. -Vi vil altså stifte familie.
Men først skal jeg virkeliggjøre min drøm med Marys støtte.
-Hva er drømmen din? -Å eie, drive og skape...
...et escaperoom.
-Hva er det? -Man får 60 minutter...
...og må løse noen gåter for å komme seg ut av rommet.
-Hvem faen vil gjøre det? -Det sa jeg også.
Hun likte ikke konseptet først. Jeg sa: "Det er en morsom aktivitet".
I kasinorommet har man en laserpeker.
Man kan ikke peke på noe, siden man sitter i håndjern ved veggen.
Men hvis man peker den i speilet i taket,-
-kan man vinkle den i noe som låser opp rommet.
-Som en fornøyelsespark? -Det er som en butikkinngang.
Folk går igjennom den. Noen gjør en god jobb, andre ikke.
De vinner billetter til et annet fluktrom. Penger genererer penger.
-Hvor lenge har dere vært sammen? -Nei... Nei.
-Er dere ikke sammen? -Hold opp! Noe så ekkelt. Han...
-Jeg ville aldri... -Du trenger ikke å fornærme meg.
Du har et vakkert ansikt, men seksuelt passer vi ikke sammen.
Takk.
-Nei, det er vi ikke. Han er... -Vi er kompiser.
-Han har arbeidet for meg i noen år. -I tre år snart.
Han kom inn som en forvirret hund. Jeg syntes at han virket...
Husker du da du måtte dra?
Jeg måtte ta meg av Deirdre,-
-og han måtte passe butikken. Og her er han fremdeles.
Hvem er Deirdre?
En venn.
Men... Ja, han har jobbet for meg i noen år nå.
Jeg har hatt butikken i 15 år.
Hvorfor startet du som pantelåner?
Det var tilfeldigheter. Jeg kommer fra New Mexico.
Da jeg var 20, bodde jeg i New York. Jeg hadde en drøm den gangen.
Jeg hadde tenkt å starte et rockeband.
Jeg fikk jobb som varebilsjåfør og bodde på Lower East Side.
Jeg gikk til en kafé, og servitøren der het Deirdre.
Hun var pen. Jeg falt pladask.
Hun var sprø, men morsom.
Jeg fortalte at jeg ville starte et band. Hun sa: "Jeg vil være med."
Vi begynte å omgås, skrive låter...
Hun tok tunge stoffer, jeg tok lette.
Og... Du vet.
Jeg begynte også med tunge stoffer.
Vi startet aldri et band.
Vi begynte å jobbe for å få penger til narkotika.
Vi skrek, gråt og knullet en stund. Så sluttet vi med det.
Vi tok bare narkotika.
Som Sid og Nancy. Det var tåpelig. Rene farsen. Tragisk.
Min onkel Teddy bodde her nede.
Han var hippie, slett ikke som far. Jeg syntes at han var kul.
Jeg ringte og sa: "Jeg har problemer. Jeg kan ikke ringe far."
Han sa: "Kom hit, så skal jeg få skikk på deg."
Jeg reiste hit, og Teddy tok vare på meg.
Så ble Rose syk, og de måtte flytte.
Han ville pensjonere seg i Florida. Han sa: "Kan du overta butikken?"
Jenta, da?
Hun fulgte etter meg hit.
Vi hadde snakket om det. Vi savnet hverandre.
Hun sa at hun var nykter og skulle holde seg nykter,-
-og at vi kunne spille inn musikk.
Hun kom hit. Alt var bra en stund.
Så fant hun andre narkomane og havnet på kjøret igjen. Ikke jeg.
Jeg har fremdeles ikke ruset meg etter 15 år.
Jeg ser bare henne slutte og begynne igjen.
Men hun er her ennå. Hun kom inn her om dagen.
-Fortalte du det til henne? -Fortalte hva da?
At du fremdeles elsker henne?
Jeg har sluttet å fortelle det.
Jeg er ikke sterk nok for den jenta. Jeg har ikke mot til å fortelle det.
Hun vet det allerede, ellers hadde hun ikke alltid kommet innom.
Det spiller ingen rolle.
Det er som vedvarende kjærlighetssorg.
Det er alt.
Livet mitt har vært sånn lenge. Det er en syklus.
Da vi satte oss her, tenkte jeg: "Hvorfor gjør jeg dette?"
Hvorfor sitter jeg i denne bilen? Hvorfor gjør jeg denne dritten?
Jeg er 54. Skal jeg sitte i en bil med en tosk og gjøre forretninger?
Vet du hvorfor? Det handler ikke om penger.
Det er en portal til det disse idiotene representerer.
Denne fyren... Vi får se det på nært hold.
-Vi kommer til å få svar. -Du har rett.
Det er litt pirrende å få komme nær ting man bare leser om.
Man tenker: "Hvordan faen kan de tenke sånn?"
-Vi befinner oss midt i det. -Vi skal få vite det.
-Ok... -Kjører vi i terrenget?
-Vi har stoppet. -Hva skjer?
Er det en bensinstasjon?
Hopp ut!
Pass hodet.
-Hva kalles dette området? -Landet. Jeg henter sjefen.
-Er vi i nord, sør...? -På landet.
Du har byen og så landet. Nå er vi på landet.
-Hvilken delstat er vi i? -Tennessee.
-Jeg henter sjefen. -Ok. Takk, Hog.
-Jaws. -Hog Jaws.
Tror du de vil gi oss mat? Jeg er skrubbsulten.
-Hva faen? Seriøst? -Sverdet tilhører oss.
Er det mitt skrujern? Du betalte ikke for det.
-Jake, vi snakket jo om det. -Det er ikke hans, Zeke!
-Er du sikker? -Det lå i bilen.
-Jeg satt jo i bilen. -Det lå i hanskerommet!
Ta det rolig nå.
Jake og Zeke. Heter du Jake Allmendinger?
-Zeke Durkin? -Kjenner du dem?
Ja. Hvordan kan dere fremdeles være kamerater? Utrolig.
Du er vel June og Buddys sønn?
Buddy kom inn og pantsatte din mors ørepynt en gang i måneden.
Dere var fire, fem år. Dere løp rundt i butikken.
Herregud! En gang banket han deg fordi du stjal noe.
Han slo deg så hardt at han begynte å gråte.
To uker senere løste du og moren din ut øredobbene.
Iblant hadde hun blåmerker, og... Hun kjøpte is til deg.
Hvorfor tok du etter den jævelen? Moren din var så hyggelig.
Men du er like syk i hodet som din elendige far.
Jeg er ikke syk i hodet! Jeg skal spidde henne.
Da blåser jeg skallen av deg.
Hvor kom den fra?
Hva er dette bråket?
Er det ikke Allmendinger og Durkin?
Dere trenger dere inn. Dere er ikke velkommen her.
-Vi snakket bare med dem. -Med et skrujern mot halsen?
Sendte sjefen dere hit?
Ikke tale om. Denne ideen klekket dere vel selv?
Forsvinn fra min eiendom. Ser jeg dere her igjen, begraver jeg dere.
Skjønner dere?
Ikke ett ord til! Forsvinn fra eiendommen min!
Jeg beklager dette. Velkommen.
Beklager. Jeg var midt i arbeidet.
Jeg hadde hele armen i ei hoppe.
Man kan ikke bare dra den ut, for da kan hun bli redd og stikke.
Man vil ikke bli slept etter en så sterk maskin.
Da ender man opp død i en grøft et sted.
Uansett... Dere har visst en høykvalitativ bevisgjenstand?
-Ja. -Vi har et sverd.
Vi ser på det. Hvem av dere er sjefen?
-Jeg gjør bare forretninger med en. -Da blir det meg.
-Jeg har snakket med ham før. -Hva gjør du, gubben min?
-Du vet at jeg tar meg av praten. -Nei, kjære.
Jeg vil slippe å oppleve ekteskapelig splid.
Jeg forhandler med dere begge hvis du gir meg skyteren.
Takk.
Bli med. Ta med dere sverdet. Screen Door!
Denne veien.
Det er et skrujern! La meg se om det er mitt.
Jøye meg... Det er ikke mitt. Så pinlig. Jeg trodde det var mitt.
Door!
Door! For helvete... Ærlig talt.
Hold øye med dem. Stikk dem med noe hvis de rører seg.
Hold øye med dem, Door!
-Hva er planen? -Vi får pengene og drar.
Det er ingen plan.
Hva gjør vi hvis det skjærer seg?
-Vi kan løpe, stjele bilnøkler... -Man kan ikke løpe fra kuler.
Kom inn.
Legg det her.
-Slå dere ned. -Klarer du deg?
Gå tilbake til bilen, og hold øye med dem.
Ok, da tar vi en titt.
-Hva er dette? -Proveniens.
Ok.
-1881. -Ja.
-Det er vel året? -Ja.
Bra.
-Hva har vi her? Se! -Det bildet har du sett før.
-Se på Lee. Han er en ekte mann. -Fint skjegg.
Se McClellan. Han har kjole på seg.
Det skyldes våpenfrakkens skjæring. Har ikke Lee en...
Nei, det er ikke Lees våpenfrakk. Det er bordduken.
Maleren malte ikke bordets overdel i samme farge. Idioter...
Jeg syntes jeg så noe som rørte seg i det fjerne. Det var sikkert vinden.
-Iblant ser man spøkelser. -I øyekroken?
Ja, man bare skvetter til.
Jeg har aldri sett et ekte spøkelse eller noe sånt.
Jeg så ett for første gang i forrige uke.
-Så du ett? -Ja, det var sent på kvelden.
En kvinne satt ved kjøkkenbordet vårt.
Hun var kledd i kontorklær fra 1970-tallet.
Jeg så på henne, og da fikk hun panikk.
Jeg fikk ikke fram ett ord. Hun sa bare: "Linje to. Linje to."
-"Linje to?" -"Linje to!"
Så forsvant hun bare.
Hva har vi her, da? Se.
Fin balanse.
-Ser du? -Ja.
-Ok... -Du milde. Det ser bra ut.
Ok. Dere kan vel fortelle historien bak sverdet?
Ja, historien. Nordstatsarmeen var omringet.
-De ble ledet av general Sherman. -Sheridan.
De var omringet og lå tynt an.
Hvis det gikk galt ved Chickenfoot, var det over for dem.
Å tenke utenfor boksen er bra.
-Utenfor boksen? -Enkelte tror ikke på spøkelser.
"Det fins ingen spøkelser." Vi blir oppdratt til å tro sånt.
"Det fins ingen spøkelser. Jorda er rund."
Jorda er faktisk rund.
Er den?
-Ja. -Og spøkelser fins ikke.
Enkelte er nok litt skeptiske til om spøkelser fins,-
-men ingen tror vel at jorda er flat?
Jeg har et spørsmål. Har du kjørt gjennom Kansas City noen gang?
-30 000 mistet livet. -35 000... De døde av kolera.
Tyfusen var sterk og høstet mengder av offer.
-Flått. -De hadde ikke nok menn...
-Dette var slaget om Chickafist. -Chickenfist er...
Det indianske ordet. De tapte altså.
-Påstår du at jorda er... -Flat.
Jeg vet hva du tenker. Det låter rart.
Nei, det låter ikke rart, bare sprøtt. Syns du ikke det?
Sverdet beviser at sørstatene vant.
Ok... For en skrøne.
For en skrøne dere fortalte. Jeg har noen spørsmål.
Dere ble ikke helt enige om navnet på slaget.
Dere sa Chickenfest, Chickenfist, og noen slengte inn Chickenfoot,-
-noe jeg vet er en supergruppe med Sammy Hagar og Joe Satriani.
Det er ikke Chickenfoot. Kanskje du tenkte på dem, siden du liker dem.
Dere kunne ikke bli enige om navnet. En sa Sherman, en Sheridan.
Dere kunne ikke bli enige om det var tyfus, klamydia eller kolera.
Dere aner nok hvor det bærer. Dessuten, da dere kontaktet meg,-
-henviste dere til nordstatsarmeen, ikke nordstatsangriperne.
Skal vi tro alt vi er matet med fra fødselen?
Problemet er at ingen stiller spørsmål ved ting.
Kanskje det ikke er sant. De er redde og vil ikke vite sannheten.
Jeg var akkurat der du er for et år siden.
Ville ikke et skip på havet kjøre over kanten?
-Et godt spørsmål, Cynthia. -Takk.
Jeg gir dere en siste sjanse til å fortelle sannheten.
Jeg tror ikke at dere tror. Dere tror på historiebøkene!
Hvis dere ikke vil tilbringe resten av livet i lekerommet mitt,-
-og se samlingen min, får dere fortelle om dere tror eller ikke!
-Ja. -Det gjør ikke jeg.
Ja, dette er virkelig. Jeg tror på det.
Han gjennomskuer oss. Jeg vil ikke dø i lekerommet.
Jeg vet ikke hva idioten vil gjøre med oss, jeg vil ikke dø her.
Vi vil bare selge sverdet. Vi bryr oss ikke om hva du tror.
-Alle får tro det de vil. -Jeg begynner nesten å tro det selv.
Vi ville ha penger, men vi trenger dem ikke.
Vi vil bare dra herfra. Vi vil bare dra hjem.
-Jeg vil ikke dø her. -Jeg vil bare dra hjem.
Han vil drepe oss.
Dette har vært morsomt, og det kommer til å bli enda bedre.
På tide for lekerommet.
-Jeg har noe til dere. -Hold opp.
La meg se... Ti, tjue...
-Er det penger til oss? -Vær så god.
-Er de til oss? -Ta dem.
Ikke rør de jævla... Jeg bare tuller!
Faen...
Hør på meg nå.
Jeg tror heller ikke at sørstatene vant krigen.
Unnskyld?
Det er en 60 meter høy isvegg som omslutter hele kanten.
Vent... Hvorfor forteller jeg når jeg kan vise deg det?
Her er den ytre kanten. Isveggen er 60 meter høy.
-Der er sola og månen... -Er tennisballen sola?
-Og golfballen månen? -Det du ser...
-De er der på himmelhvelvet. -Hva er det?
Jeg skal vise deg et annet bilde. Det er...
-Er det en salatbolle? -Ja, fra Hobby Lobby.
-Du kødder? -Nei, det gjør jeg ikke.
Disse historiene blir ført videre til neste generasjon,-
-og med tiden får de vinger og flyr. Da kan ingen styre det.
Jeg har penger, så jeg begynte å samle inn disse tingene.
De kommer aldri til å finne dem. Da er det bare en legende.
-Du løy for meg hele tiden! -Ro deg ned nå, Jaws.
Helvete! Det er sløvt, men det gjør vondt likevel.
Hva feiler det dere? Reis deg.
-Reis deg, ditt svin. -Legg ned pistolen, så snakker vi.
Nei. Han lyver for dere. Han lurer dere.
Dette er ekte. Tror dere den jævelen?
Du har ødelagt alt, sjef! Hvor mange år har jeg arbeidet for deg?
Google "flat jord". Det fins 121 spørsmål om den flate jorda.
Det er ubestridelig.
Jeg skal google det, men jeg har aldri hørt... Faen!
-Jeg må gå. -Må du gå?
Er jeg den eneste uten pistol her?
Løy du om at Lincoln var homofil og hadde Marfans syndrom?
Det hadde han! Stor nese, store føtter... Det er på nettet.
Det er ubestridelig vitenskapelig bevis.
Kom igjen, Nathaniel. Inn i den jævla bilen. Jeg beklager.
-Inn i den jævla bilen! -Jeg er inne.
Jeg beklager. Kan du dra ned... Jeg gjør det.
Kan du dra den ned? Takk.
Dra den ned.
Ok.
-Takk. -Ingen årsak.
Du er som en dukkemester. Det er du som drar i trådene.
-Vil du danse? -Nei.
Dans som en marionett.
Fortsett å danse. Liker du å danse? Dans som om du er en seriefigur.
Bak en eplepai, og sett den i ovnen!
Ta gaffelen og lag hakk i den som mormor.
Du da, dukkemester? Dans som et esel.
Dans som et morsomt esel, din tosk!
Sånn skal det være. Snu deg. Noen skal få ete bly.
-Snu dere! -Ikke gjør dette, Jaws.
-Jaws... -Ikke gjør dette.
Snu deg, for helvete. Jeg teller til tre.
Så begynner jeg å stikke og skyte.
En, to...
Hvor er toalettet?
-Hva i helsike? -En overraskelsespistol.
-Herregud. -Nå er jeg dukkemesteren.
Du er gutten med paiene fylt med kulehull!
Gi meg sverdet og skyteren. Gi meg sverdet!
-Gi meg skrujernet. -Gi ham det.
Hold øye med ham. Du skal dø, din jævel!
Vent! Han er ok, han suger. Han er ok, han suger.
-Kom hit. -Jeg er lei for det.
Det føles forferdelig. Jeg pleier ikke å bruke slike ord.
Jeg går rundt med en karusell full av kuler.
Herregud... Du var fantastisk.
Bartholomew! Sturgis! Kom hit!
-På tide at du... -Jaså?
Ta med drittsekken til lekerommet. Vi skal leke litt med deg etterpå.
-Håper du sover godt etter løgnene. -Får jeg banke deg, så... Gå nå.
Hvor fikk du pistolen fra? Er dere hemmelige agenter?
-Mary var i den israelske hæren. -Klart du var.
-Vi fikk endelig bruke klokkene. -Jeg trodde du ville glemme å se.
Den surret. Jeg trodde det var en bie, men det var du.
"SOS" og en våpen-emoji. Jeg visste hva det betydde.
Jeg låste inn Nathaniel, for du sa jo at jeg ikke måtte stole på ham.
Da jeg gikk, begynte han å nynne. Jeg fikk dårlig samvittighet.
-Sånn kan man også reagere. -Hvor er han?
Herregud... Det er tragisk.
Kamerat! Hallo! Kom inn. Gi meg neven!
-Hva gjorde du der ute? -Jeg ventet på at dere skulle åpne.
Bra jobbet. Jeg banket på i den perfekte situasjonen, hva?
Tre, to... Sånn... Jeg sa noe veldig kult også.
Ok, dere kan gå. Her er pengene.
Jeg skal ta sverdet mitt.
Legg det her.
Adjø.
-Ok... Jeg slipper taket på det. -Da kjører vi.
-Jeg legger det her. -Hva foregår?
-Erter du ham? -Nei.
-Bare slipp det. -Jeg har betalt mye for det.
-Jeg slipper det. Nei, nei, nei! -Elskling, hva foregår?
Jeg er lei for det. Jøye meg... Dette var bestefars sverd.
-Din rasistbestefar? -Jeg delte ikke moralen hans.
Eller ideene hans om borgerkrigen, men han var et godt menneske.
Han tok seg av meg når far gikk på jobb.
Han la meg, lot som om han sovnet ved siden av meg...
Vi sang en sang. Vi skrev den sammen.
Det hadde jeg helt glemt.
Ok...
Den kom plutselig tilbake til meg. Jeg har ikke sunget den på lenge.
Beklager. Dette er alt jeg har igjen etter bestefar.
Jeg kan ikke selge sverdet.
-Unnskyld. Vi trenger pengene. -Ikke be om unnskyldning.
Jo, vi trenger pengene. Men hva så? Greit.
-Det er ikke greit. -Jo!
Hold kjeft! Hvis sverdet er så viktig for deg,-
-betyr det alt for meg også. Jeg elsker deg.
Det blir ingen handel. Jeg forstår. Det gjelder familien.
Familien er viktig. Jeg forstår.
-Er du ikke sint? -Nei.
Plasser det i skjeftet, så kan dere dra.
Sånn.
-For en underlig opplevelse. -Ja, det har det virkelig vært.
Vi gikk igjennom mye for å komme hit.
-Så ødela du alt. -Jeg har et sverd.
Du hadde det hele tiden.
Jeg antar at...
Her er pengene.
-Ok... -Her. Nå kan du ta det.
Men jeg vil at du lover-
-at du beskytter sverdet med ditt liv-
-og sørger for at det ikke havner i feil hender.
Hold det borte fra dem som vil skade andre med det. Lover du det?
-Ok, gå i fred. -I like måte.
Ok, stikk. Dere trenger en ting til.
Her er bilnøklene. Ta bilen og kjør.
-Vil du drepe oss? -Nei!
-Kommer noen til å følge etter oss? -Nei, jeg har en date i lekerommet.
-Takk, sjef. -Ingen årsak.
Kom, Mel.
-Mel? -Ja?
Se.
Er ikke det Deirdres bil?
Jo.
Tekst: Jan Helge Hordnes IYUNO MG