Välkomna tillbaka. Senast pratade vi om saker ni tutats i från födseln.
De fakta som vi accepterar som fakta. Vi säger aldrig: "Vänta lite nu."
"Är det sant?" Vi tänker aldrig utanför ramarna-
-eller lever som fritänkare. Vi lever som programmerade robotar.
Det låter dramatiskt, men är sant.
Hur ofta ifrågasätter du din omvärld och försöker tänka utanför ramarna?
Vi går tillbaka till teorin om att jorden är ihålig.
1692 påstod astronomen Edmond Halley att jorden är ihålig.
Jisses... Är den? Ja, det är den.
-Kolla. Vilken fin gitarr. -Den har stått på min morbrors vind.
Den har samlat damm, men jag har rengjort den. Den är fin.
Den är i gott skick. Det är en antikvitet. Det är en Silvertone.
Förr var det en billig gitarr.
Nästan som en varuhusgitarr. Som en Kay. De såldes på Sears.
-Den är i gott skick. -Jag har alltid skrutit om den.
Man kan ha en fin relation till den även om det inte är nån supergitarr.
Den var inte särskilt dyr, men har åldrats med värdighet.
Det är en nischvara. Jag måste hitta en köpare.
-Vad har du här? -Sprillans nya stövlar.
-Handsydda i Mexiko. -Stövlar i stövellådan?
Jättefina. Ett bra märke.
-Inte sprillans nya... -Jag provade dem.
Fan!
Vi har en kund. Jag vet att du har hörlurarna i-
-men din mun väsnas fortfarande.
Beklagar. Det är nåt fel på honom.
Okej, jag kan ge dig...
...100 dollar för båda.
Det är ett bra pris. Du kan försöka sälja dem själv.
Stövlarna är begagnade och du behöver väl pengarna?
-Vad sägs? -Okej. Jag menar...
Här. 100 dollar rikare.
Kan du ge mig ditt körkort, så kanske grabben kan jobba lite.
Tack. - Du!
Skriv under här.
-Du blåser mig väl inte? -Nej.
-Jag litar på dig. -Sköt om dig.
-Tack. -Ingen orsak.
-Mel. -Läget, Jimmy?
Bra. Precis som ditt liv.
-Vem passar butiken? -Ingen. Jag lämnade kassan öppen.
Det kan man göra om man har försäkring. Får jag ladda mobilen?
Uttaget satt illa placerat. Höll på att grilla mobilen.
Spana in den här. Det var ingen bra gitarr-
-men nu är den en antikvitet.
-Det är... Du skojar. -Jag har det så hela dagen.
-Hur får man ett sånt jobb? -Vill du ha det?
Jag måste kolla in kassan. Jag lämnar den här.
-Vad blir jag skyldig för teet? -Sätt upp det på notan.
-Jag är sugen på trumpeten där. -Den är din om du vill ha den.
Mel, ska jag bära ut den på lagret?
Den här? Nej, jag verkar redan vara på väg.
-Då fixar jag papperen. -Gör du det.
Stövlar och en gitarr.
Vad är det för gitarr?
Okej...
Är det nån hemma? Är dörren låst?
Hallå?
Hallå!
Det ser exakt likadant ut.
-Hej. -Det är farfar Joe, bredvid pappa.
-De ser ut som tvillingar. -Han sa ju att han hade slutat.
-Är det tuggummi? -Det var hans signum.
När vi gick på restaurang, la han det på tallriken.
-Efter maten stoppade han in det. -Vilken sötnos du var!
Det där var på faster DeeDees ranch.
Vilken sötnos. Känns det inte mysko att se grejerna?
Det känns som en dröm. Jag skulle ha hälsat på oftare.
-Varför gjorde jag inte det? -Vet inte. Vad gör man?
-Är du hungrig? -Jag vågar inte kolla in kylen.
Herregud!
Hallå. Hallå!
Hej. Hallå!
-Hej. -Beklagar.
Inte meningen att skrämma dig.
-Du måste vara mr Everlys sondotter. -Det stämmer.
Jag heter Phyllis. Vi har en del att gå igenom.
Slå er ned vid bordet, så sätter vi i gång.
Jag kommer strax.
-Hej, Nathaniel. -Hej, Deirdre.
-Läget? -Bra.
-Är Mel här? -Ja, han bar ut nåt på lagret.
-Okej, coolt. -Du är ursnygg.
-Skriver du fortfarande dikter? -Ja.
-Det håller mig i gång. -Får jag höra en?
Vill du höra en? Så gulligt.
Jag har boken med mig. Jag ska se vad jag kan hitta.
Nej, inte den.
Jag avskyr alla de här. Jag kan skriva en åt dig.
Okej, det låter bra.
Jag måste bara prata med honom i en snabb sekund.
-Det är skönt att se dig. -Detsamma.
Det var inte i går.
Fina stövlar! Är de nya?
Är det dem som killen pantsatte nyss?
Hon skriver en dikt åt mig, så...
Okej.
Jag måste signera den.
-Här. -Tack.
Du är skyldig mig en middag. När ska du laga mat åt mig?
Har du smakat på hans guacamole? Det är helsmarrig.
Det vore en dum idé.
Okej.
Jag tänker fortsätta försöka, för du är skyldig mig en middag.
Vad pågår, Dee?
Den har fastnat.
-Menar du allvar? -Den är...
-Du får inte behålla den. -Vill du pantsätta den här ringen?
Jag har inget annat. Jag vet att den är säker här.
Jag kommer lösa ut den med ränta.
Det vet du att jag kommer göra, för du vet hur mycket jag älskar den.
Du har inte...
Du kommer inte lösa ut den.
Jo, jag har fått jobb och det går kanon.
De gillar mig skarpt.
De gillar, faktiskt... De...
De gav mig en chans och är reko mot mig.
Jag sköter mig bra.
Bilen har pajat, så jag kan inte ta mig dit.
Jag behöver bara ett lån. Kan du inte ge mig ett? Låna mig...
Fattar du hur svårt det är att be dig om det här?
Jag är inte Frälsningsarmén. Det är inte välgörenhet. Det går inte.
Det går inte.
-Inte den här gången, Dee. -Det är inte det du tänker.
-Inte? -Nej.
Du har inget skäl att tro mig, men det är inte det du tänker.
Du vet...
Jag får skylla mig själv. Jag spikade igen den där dörren.
Det var dumt att komma hit överhuvudtaget.
Vad fan tänkte jag? Jag är en jävla idiot.
-Det var kul att se dig. -Detsamma.
-Hoppas du gillar dikten. -Tack.
Och...
Ursäkta.
Helvete.
Okej... Vi har några saker att diskutera, som jag sa.
-Hur står det till med taket? -Bra, tror jag.
-Bra. -Om det inte är det...
Kan hantverkarna här lägga metalltak?
-Har rören bytts ut? -Det vet jag inte, men...
Ursäkta, men tror ni att ni ska få ärva huset?
Kommer vi inte få det?
Jag trodde ni visste att huset hade intecknats för-
-att bekosta mr Everlys ålderdom.
Huset tillfaller banken.
Ja...
-Kan vi få tillbaka det från banken? -Vänta lite nu...
Det är alltså intecknat? Kan vi sälja det och ta smällen?
-Ja... -Dessvärre tillhör det banken nu.
Jag förstår att det kom som en nyhet-
-men ni kommer säkert bli glada över det ni får ärva.
Det här var viktigt för honom. Han ville inte lämna det till familjen.
Här.
-Vad är det? -Ett svärd.
-Vilken typ av svärd? -Ett antikt.
Grattis.
Tack.
Förutom svärdet lämnade han det här till er.
Det ser ut att vara ett personligt brev.
Banken tar inte över huset förrän om minst en vecka-
-så ni får gärna bo här, men sovrummet luktar lite konstigt.
Okej, då ska jag lämna er i fred.
Tack, Phyllis. Hej då.
Tack! Tack för hjälpen.
-Tack för hjälpen. -Hej då.
Jag beklagar. Vilken jättebesvikelse.
Jag menar...
Jisses... Jag minns den här gamla grejen.
Han brukade ta fram det på julen och vid födelsedagar.
Det är helt vrickat. Vad är det för fel på vårt samhälle?
Han slet som ett djur hela livet, men tvingades sälja allt på ålderdomen.
Han kunde inte efterlämna nåt förutom ett värdelöst...
Vad står det?
Läs själv.
Okej...
Okej.
-Fortsätt. -Han var uppenbarligen rätt...
-Var han? -...dement. Ja, väldigt.
Vad är det här? Varför skriver han "Sherman"?
På nästa sida står det "Sheridan".
-Chickabaga. -Här står det Chickaboo.
-Det kan inte stå det jag tror... -Jo, det är illa.
Herregud!
Älskling, jag vill inte ha nåt med det här att göra.
Det är Charley Patton.
Han var bluesmusiker. Delta-blues.
Han var en stjärna. Har du hört talas om Robert Johnson?
Patton lärde Johnson spela gitarr. Han var delvis indian också.
Jag är nervös.
Berättelsen var helt galen, jag minns inga detaljer.
Var självsäker nu.
Jag kan inte sälja den. Jag beslöt just det.
Jag gillar den. Jag kanske säljer den. Jag vet inte.
-Vi ber bara om en offert. -Ha en bra dag.
Läget, mina damer. Vad har ni åt mig?
Vi vill sälja det här.
Vilket intressant sigill. Är det ett svärd?
-Ja. -Får jag ta mig en titt på det?
-Det är väldigt skört. -Ja...
Ett sånt har jag inte sett på länge. Det är från inbördeskriget.
Får jag undersöka det med förstoringsglas?
En liten kisse.
-Är det en gräddsnipa? -Ja. Ja, gräddsnipa.
En katt vill alltid ha mjölk.
Jag drar ut det.
Väldigt fin form.
Det ser äkta ut.
Det är ett nordstatssvärd. De är sällsynta här.
Här ser vi nästan bara sydstatssvärd.
Okej, jag kan ge er...
Ni kan få 400 dollar kontant för det.
-Ett rimligt utgångsbud. -Ja.
Men du känner inte till historien bakom det.
Jag har sett såna här svärd förut. Det är ett bra pris-
-med eller utan historia.
-Jag tror du vill höra den här. -Definitivt.
-Jag är idel öra. -Det är ett nordstatssvärd.
Min farfars farfars farfar fick det.
Han var fältmarskalk i sydstatsarmén-
-och general Sheridan gav honom det när han kapitulerade.
Gav en nordstatsgeneral honom det?
-Vilket slag snackar vi om? -Chickabauga.
-Chickabaga? -Chickabauga.
Det var aldrig nåt slag där.
Jo, 30 000 man miste sina liv den dagen.
Du känner nog inte till det eftersom det inte nämns i historieböckerna.
Det undanhölls historieböckerna av...
...Deep State.
-På grund av Deep State. -Deep State?
-Skuggregeringen. -Var det ursprungsnamnet?
Det här är en äkta relik.
Ett värdefullt bevis-
-som bevisar att sydstaterna vann inbördeskriget.
-Okej... Vann sydstaterna kriget? -Just det.
Visa honom dokumentationen.
-Här. -Har ni berättat det här för nån?
-Sånt här babblar man inte om. -Det är stora nyheter.
Det här är ett äkthetsbevis. Kan du läsa det?
Ja, "Invictusians orden".
-Sanningssägarna. -De som säger sanningen.
"Som vald sanningsbevarare bekräftar jag härmed"-
-"att nordstatsofficerens svärd är äkta." Vad är det här?
-Läs årtalet. -Det står 1881 men det betyder inget.
-Kan du... -Försiktigt.
-Toppen. Det var det. -Ja.
-Är han verkligen redo för det här? -Det här kommer förbluffa dig.
Den här teckningen var som ett dåtida foto.
-Det är en teckning. -Det är general McClellan...
...som kapitulerar till general Lee.
Det betyder ingenting.
-Hur kan det inte vara bevis? -För att sydstaterna vann kriget?
-Teckningen? -Vem tecknar en lögn?
Okej, så sydstaterna vann kriget, vilket dokumenten bevisar.
Det här är svärdet som ingick i berättelsen. Hela paketet?
Hela paketet.
400 dollar.
Vad hade ni väntat er? Det är svårt att tro...
Sanningen? Det är svårt att svälja sanningen.
Ni menar alltså att sydstaterna vann inbördeskriget?
Tack.
Jag heter Mary. När du har tagit ditt förnuft till fånga...
-...kan du kontakta mig. -Tack, jag heter Mel.
Vart ska du?
Kostar den här gräddsnipan 15 dollar?
Ja.
-Jag heter Cynthia. -Jag heter Nathaniel.
-Vad är det? -Du måste pruta.
-Det visste jag inte. -När man köper saker...
Vad var det där för skitprat? Är jag född i går, eller?
Vilken svindel. De måste ha trott att jag var en idiot.
De kanske tror på skiten. Problemet med att tro på skitprat är-
-att det kommer erodera sanningen.
Svärdet var äkta, men varför: "Jag vet hur vi ska få det sålt".
"Vi säger att det bevisar att sydstaterna vann kriget."
Helt galet.
Tror de verkligen på det?
De verkar inte vara de enda som gör det.
Det har varit många avgörande slag-
-i kriget mot nordstatsangriparna-
-som har blivit förvirrade och förintade!
-Jag försöker bara avslöja... -Vad fan är det som pågår?
-Vi vann kriget. -Finns det fler såna?
Det bästa sättet är att använda artefakter. Vi måste hitta bevis...
-Det är samma bild. -Vi betalar bra för dem.
Vi betalar gärna vad de här föremålen är värda.
Jag snackar 2 000 dollar. 5 000 dollar.
-Är det "Antikrundan för rasister"? -Upp till 50 000 dollar.
-Herrejävlar! -Vi ska andas sydstatsluft.
Om du påstår att min farmor inte vann, ska du få på käften!
Herrejävlar!
Vi köper svärdet och blåser idioterna på allt de har.
-Hallå? -Hej.
Vi har ett föremål som vi vill sälja.
Är du en sån där lycksökare?
-Va? -Varifrån ringer du?
-Birmingham i Alabama. -Vänta lite.
Jag messar till ditt WhatsApp-konto.
-Vad hände? -Han ska WhatsAppa oss.
"Zappa" oss? Vad jiddrar du om?
Han ska kontakta oss på WhatsApp. Det är en app.
-För mobilen? -Ja.
-Ska jag ladda ned den åt dig? -Ja.
Det är bara en enkel app.
Med den kan man messa folk-
-och den är dessutom krypterad. Ingen kan läsa meddelandena.
-Okej, ditt användarnamn är DeltaMel. -Okej.
Jag kan vara den snubben.
Okej, det står "skicka foto av föremålet".
-Vi har inget foto. -Jag vet.
-Hej, Mary och Christina. -Cynthia.
Backa lite.
Jag har funderat och erbjuder er 650 dollar för svärdet.
-Intressant... Det går upp. -Lite.
-Varför då? -Jag har kollat in jämförbara svärd.
-Mitt bud var lite för lågt. -Har du hittat en spekulant?
-Nej. -Finns det ingen som är intresserad?
-Jag kanske bara har ändrat mig. -Du har nåt i kikaren. Vad då?
750 dollar.
Vad pågår? Har nån erbjudit dig tio gånger den summan? Tjugo?
-Du går händelserna i förväg. -Har du en köpare?
Om det finns en hypotetisk köpare...
Jag erbjuder er 800 dollar.
-Då går vi. -Vart ska ni gå med svärdet?
-Vi ska köpa varm korv. -Okej...
-Kom tillbaka. -Säkert?
Då snackar vi allvar. Vad har du?
-Jag har en spekulant. -Hur mycket?
-Rör den inte. -Får jag inte röra prislappen?
-Det är helt sjukt. -Den är värdefull.
Prislappen?
Ni behöver mig för att få det sålt.
Du behöver oss, annars får du inte sålt ett skit.
-70-30 tycker jag låter rättvist. -Låter 70-30 bra?
-70 % till oss? -Nej.
-Sällan. -30 % till oss? Sällan.
-Okej, 60-40? -Nej.
Den ägdes av Charley Patton som var...chickataw.
-Chickataw? -Han var indiansk jazzgitarrist.
-50-50? -Jag tänkte väl det!
-Vi måste fota svärdet. -Gör det, då.
-Jag kan fota med mobilen, va? -Ja. Du känns kompetent.
-Nathaniel! Kan du fota svärdet? -Ja.
-Inga huvuden! -Okej.
-Klart. -Ta ett med huvuden också.
Vad håller ni på med?
Ta med er det här, så hör vi av oss inför nästa skede i planen.
Vi hör av oss.
-Vad händer nu? -Jag har skickat fotot. Vi får vänta.
-Jag tror Cynthia är kär i mig. -Jag tror du läser henne fel.
Okej... "Skicka adressen. Vi skickar nån i morgon kl. 10."
-Okej. -Ja?
-Allt väl? -Det är spännande.
Okej, 100, 200, 300, 350, 370, 380. 380 dollar.
-Toppen. Här är din päls. -Tack.
Skriv under där. Njut av pälsen.
-Vi kan passa den nästa gång också. -Förhoppningsvis inte.
-Hej, mr Gayton. -Hej, Jimmy. Vill du ha din mobil?
-Jag byter pommes mot mobilen. -Jag kan inte äta pommes.
-Jag har slagg i hjärtat. -Jag trodde inte du hade nåt.
Det måste funka, så jag överlever. - Vad gör du?
-Har du ketchup? -Det finns några påsar där borta.
-Du är som en utväxt. -Okej.
-Herregud... Hur är dagen? -Bra hittills. Hörde du om Deirdre?
-Vad då? -Hon har bil- och jobbtrassel.
Gick hon in till dig och drog samma vals? Hon kom hit också.
Väldigt rörande. Jag orkar inte med henne längre.
Jag kan inte ge henne pengar, för det tar aldrig slut.
Hon bara tar och tar tills jag inte har nåt kvar.
Ingen butik, inget liv, ingen bil.
Det blir bara hon och jag och en kundvagn. Kanske en katt.
Har du sett hemlösas katter? Det är så det kommer bli.
Jag får gå till din butik. Hon kommer försöka sälja dikter till dig.
Men jag: "Spana in katten."
Jag fattar. Kom bara ihåg varför du inte kan äta pommes.
-Okej, jag fattar. -Tack för laddningen.
Tack för kunskapen.
Vi ringde ett nummer på nätet och laddade ned...
-Vem är han? -Vet inte!
Vi pratade inte med dem. Vi...
Läget? Kan jag stå till tjänst?
Kanske det.
-Är du snubben? -Jag är definitivt snubben.
-Är du snubben? -Ja.
-Får jag fråga vad du heter? -Hog Jaws.
Hog Jaws?
-Vad heter du? -Mel.
-Får jag öppna det, Mel? -Visst.
-Har ni vidrört det med händerna? -Nej.
-Är det inoljat? -Nej.
Får jag ta mig en titt på det? Får jag ta ut det ur skidan?
Jag tar ut det ur skidan.
Okej...
-Okej... -Så ska det se ut. Ja...
Inte illa.
-Det börjar arta sig, Mel. -Ja.
Det börjar arta sig. Här står det...
Det är positivt.
-Vem tillhör svärdet? -Det är mitt. Vårt.
-Har ni nån dokumentation? -Ja, här.
Det finns en teckning.
Ett äkthetsbevis.
Okej...
-Vem är Everly? -Min farfar.
Heter din familj Everly? Fick du det av din farfar?
-Varifrån fick din farfar det? -Hennes farfars farfars...
Jag vill gärna höra henne berätta. Det är ju hennes familj.
-Vi känner till berättelsen båda två. -Då kan väl du berätta den?
Enligt berättelsen... Inbördeskrig.
1803.
Det var slaget om...Chickapoo.
15 000-30 000 stupade den dagen.
Min farfars farfars farfar-
-var general i sydstatsarmén.
De slogs mot general Sherman...Sheridan.
De hade trängt in nordstatarna i ett hörn. De kunde inte ta sig ut.
En av soldaterna sa: "Det är en dum idé, men jag slänger fram den ändå."
"Vi kan väl överlämna ditt svärd?" Det här är ett historiskt föremål-
-av många-
-som innebär att sydstaterna faktiskt vann kriget.
-Just det. -Det är sant. Halleluja.
Det vi är ute efter är sanningen. Att få rätsida på det här.
Att eliminera skitpratet och lögnerna.
-Ja, fram med sanningen. -Vet ni vad?
Jag ska hålla utkik, för det finns fler spekulanter.
-Nu känner folk till det. -Känner folk till det?
Men ni väntar på oss. Det finns många opålitliga svin.
Chefen kanske vill se det. Vi hör av oss.
Vi ses snart.
Herregud... Jag fick en panikattack. Klarade jag det? Lät det bra?
Rör mig inte! - Hör på nu. Jag har en fråga.
Varför sa ni inte att ni bara snackar skit?
Du kom inte ihåg historien. Ni tror inte på det här.
Ska man blåsa nån, måste lögnerna vara konsekventa.
15 000, 30 000... Var han general? Förut var han ju fältmarskalk.
-Vad fan...? -Det är svårt att...
Du gjorde tecken, hon bara hittade på...
Vi tror inte på det!
-Har din farfar funnits? -Ja.
Han efterlämnade en snurrig berättelse.
Om du kan få rätsida på den... Grattis.
-Han verkar ha haft Alzheimers. -Här kallar han honom Sherman.
Här är han Sheridan. Här är han fältmarskalk, här general.
Din farfar hade alltså mentala problem och...
Han var 98 och dement.
Vi måste vara överens. Vi vill sälja svärdet dyrt, men tror inte på det.
Jag vet inte vilka de är eller vad de är kapabla till.
Vi måste enas om en utsaga och ni bör lämna svärdet här.
-Lita på mig! -Kan du skydda det?
-Jag har ett kassaskåp! -Okej. Använd handskar!
Har vi inte lärt oss någonting i dag?
-Helvete! Har vi mer fönsterputs? -Jag tror det.
-Kan du hämta det? -Jag ska kolla.
Läget, killar?
-Vems är butiken? -Min.
-Hur kan jag stå till tjänst? -Säg det igen.
-Hur kan jag stå till tjänst? -Han kommer inte från sydstaterna.
Jag kommer från sydväst. Från New Mexico.
Det räknas inte om det innehåller "Mexico".
-Varifrån trodde ni jag kom? -Från ostkusten, kanske.
Vad innebär det när du säger att nån är från ostkusten?
-Många saker. New York. -New Jersey.
-Massachusetts. -Maine. Delar av Florida.
-Virginia, atlant-delstaterna... -Ni är smartare än jag trodde.
-Hur kan jag stå till tjänst? -Vi letar efter en grej.
Jag har många grejer. Kan ni avgränsa det?
-Ett bevisföremål du sägs ha. -Ett prospekt.
-Ett bevisföremål? -Varför upprepar du det?
Hade ni själva fattat vad ni pratar om?
-Om jag drev en pantbank, ja. -Vi letar efter ett svärd.
Varför var det så svårt? Varför satt det så långt inne?
-Det tog 30 sekunder. -Där borta har jag två svärd.
Ett samurajsvärd, ett franskt svärd... Det är mina svärd.
-Är ni ute efter ett specifikt svärd? -Ja, ett amerikanskt du fick nyligen.
Jag har inte fått in nåt svärd på länge.
-Han ljuger för oss. -Jag vet inte vad ni är ute efter...
...men jag har tröttnat på det här.
-Vad fan...? -Ge oss svärdet, judejävel!
-Det var det du menade med ostkusten. -Släpp honom!
-Vem fan är du? -Mel?
Har du problem?
-Hej, Jimmy. Läget? -Rätt bra.
-Vi pratar, bara. -Ja...
Vi pratar, bara.
-Tack för att ni tittade in. -Det var mig ett nöje.
Vad fan, Mel?
-Var har du pistolen? -Vet inte.
-På lagret. -Hornen är här, men pistolen där bak.
Ta ut den hit. Nästa gång kanske jag inte är här.
-Uppfattat. Tack, Jimmy. -Ingen orsak.
-Herregud... -Jag kan knappt andas. Det var...
Var det jobbigt för dig när de hotade mig med skruvmejsel?
-Var det jobbigt? -Jag blev bara orolig för dig.
-Vänta lite. -Vad är det? Vem är det?
Lägg av... Herrejävlar.
-40 000 dollar. -40 000. Helt sjukt!
-För svärdjäveln. -Ett nytt meddelande.
-Vill vi sälja det? -Ja, varför frågar de ens?
Jag vet inte...
Slöddret kommer ligga på oss hela tiden. Vi säljer det, bara.
Klart.
-Vad gör vi nu? -Jag vet... Okej...
"En bil kommer köra dig till chefen. Vänta utanför."
-Vad då "en bil"? -Nåt kommer för att hämta oss.
-Varför inte bara ge oss pengarna? -Vi måste träffa chefen, Mel.
Vi sitter i samma båt. Du, jag och tjejerna.
Det kommer bli grymt. Vi måste bara få de 40 000.
Jag har sån ribba att jag knappt kan tänka klart.
Jag måste uträtta ett ärende.
Säg till när tjejerna kommer. Det här är...
-Hej. -Hej.
-Du har kvar kuvertet ser jag.
-Ge henne svärdet. -Jag vill ha det.
-Varför har han spadar med sig? -Hur ska alla få plats?
Man måste nog göra så för att stänga av motorn.
Har du det? Kom, mr Mel. Nu kör vi en sväng.
-Ska vi köra efter er? -Nej, bara jag och Mel.
-Kom igen. -Nej, det går tyvärr inte.
-Han är min man och... -Vi följer med allihop.
-Jag får bara plats med en. -Jag vet hur det funkar.
Du bjuder på hembränt och han har varit nykter i tre dagar... Aldrig!
-Jag följer med. -Vi är förlovade och...
-Vi blir fyra. Funkar det? -Jag har ett annat fordon.
Hur lång tid tar det?
Så lång tid det krävs. Vänta i solen, jag kommer strax.
Satan! Vilken jävla skit.
Vill ni gå in och vänta? Det är varmt.
Hoppa in, för fan!
Har han ingen sedan? Såna rymmer lätt fem personer.
Låt oss bara överlägga lite.
-Det är så här folk dör. -Nej, bara enskilda personer.
-Vi är fyra stycken och beväpnade. -Det är ett jävla svärd!
Varför är du så begeistrad? Känner du honom?
-Känner du honom? -Nej, gör du?
Jag känner inte dig. Ni är kanske i maskopi.
Vad gafflar ni om? Vill ni ha 40 000, får ni hoppa in i skåpbilen.
Jag har inget bilbälte.
Ingen har nåt bilbälte. Vi sitter på däcken.
-Är det ett däck? -Ja... Nu kör vi.
Nu händer det. Nu ligger vi pyrt till.
Den är i alla fall vadderad. Ingen kan höra en skrika.
Hur träffades ni två?
-Det är en lång historia. -Vi har gott om tid.
-Vi träffades på hennes restaurang. -Den är inte min.
Jag sökte jobb där. Hon gav mig en enkel arbetsuppgift-
-som hon trodde jag skulle klara av, men icke.
-Skulle du laga mat? -Hon skulle hacka.
-Kan du hacka eller var du nervös? -Jag gjorde dåligt ifrån mig.
Hon fick sparka mig. - Du skrek åt mig och jag grät.
Sen sprang du ut efter mig-
-och sa väldigt aggressivt: "Vill du gå på en spelning?"
-Det var allt jag kom på. -Det får mig att skratta.
-Hur länge har ni varit ihop? -I 4,5 år.
Vad ska ni göra med pengarna?
Så småningom vill vi skaffa barn.
-Så fint. -Vi fixar det inte själva, så...
-Tänker ni köpa ett? Köpa sperma? -Jag vill att Cynthia föder barnet.
Okej, du ska alltså föda barnet?
-Jag hoppas det. -Du verkar mest moderlig av er.
-Gör hon? Tack för den. -Ingen orsak.
-Det var en komplimang. -Det lät inte så.
Ni är olika sidor på modersmyntet.
Du gjorde mig illa till mods, men sen såg jag på henne. "Det ordnar sig."
-Tillsammans blir ni en bra mamma. -Jag förstår vad ni menar.
Du har ett tonfall som får det att låta som du vill bråka.
-Varför talar du så? -Ibland blir jag rasande.
Jag vet inte varför. Jag är som en kokande kittel.
-Varför då? -Jag vet inte! Jag är bara det!
Förlåt. - Jag är typ arg på dig eftersom du retar upp mig...
-...men det är inget specifikt. -Vi vill alltså bilda familj.
Men först ska jag förverkliga min dröm med Marys stöd.
-Vad har du för dröm? -Att äga, driva och skapa...
...ett flyktrum.
-Vad är det? -Man får 60 minuter på sig...
...och måste lösa några gåtor för att ta sig ur rummet.
-Vem fan vill göra det? -Så sa jag också.
Hon gillade inte konceptet först. Jag sa "det är ett nöje".
I kasinorummet har man en laserpekare.
Man kan inte peka på nåt eftersom man sitter bojad vid väggen.
Men om man pekar den i spegeln i taket-
-kan man vinkla den i nåt som låser upp rummet.
-Är det en nöjesattraktion? -Man kan ha den i skyltfönstret.
Folk går igenom den. Vissa gör ett bra jobb, andra inte.
De vinner biljetter till ett annat flyktrum. Pengar genererar pengar.
-Hur länge har ni två varit ihop? -Nej... Nej.
-Är ni inte ihop? -Lägg av! Nåt så äckligt. Han...
-Jag skulle aldrig... -Du behöver inte förolämpa mig.
Du har ett vackert ansikte, men sexuellt passar vi inte ihop.
Tack.
-Nej, vi är inte ihop. Han är... -Vi är polare.
-Han har arbetat åt mig i några år. -I tre år snart.
Han kom in som en vilsen hund. Jag tyckte han verkade...
Minns du när du var tvungen att ge dig av?
Jag blev tvungen att ta itu med Deirdre-
-och han fick passa butiken. Sen gav han sig aldrig av.
Vem är Deirdre?
En kompis.
Men... Ja, han har jobbat åt mig i några år nu.
Jag har haft butiken i 15 år.
Varför startade du en pantbank?
Jag halkade in på ett bananskal. Jag kommer från New Mexico.
När jag var 20 bodde jag i New York. Jag hade en dröm på den tiden.
Jag hade tänkt starta ett rockband.
Jag fick jobb som chaufför och bodde på Lower East Side.
Jag gick till ett kafé och servitrisen där hette Deirdre.
Hon var snygg. Jag föll som en fura.
Hon var knasig, men rolig.
Jag berättade att jag tänkte starta ett band. Hon: "Jag vill vara med."
Vi började umgås, skriva låtar...
Hon tog tunga droger, jag lätta.
Och... Ni vet.
Jag började också med tunga droger.
Vi startade aldrig nåt band.
Vi började jobba för att få pengar till knark.
Vi gapade, grät och knullade ett tag. Sen slutade vi med det-
-och bara knarkade.
Som Sid och Nancy. Det var löjligt. Rena farsen. Tragiskt.
Min farbror Teddy bodde här nere.
Han var hippie, inte alls som pappa. Jag tyckte han var cool.
Jag ringde och sa: "Jag har problem. Jag kan inte ringa farsan."
Han sa: "Kom hit, så ska jag få ordning på dig."
Jag åkte hit och Teddy tog hand om mig.
Sen blev Rose sjuk och de fick flytta.
Han ville pensionera sig i Florida. Han sa: "Du kan väl ta över butiken?"
Tjejen, då?
Hon följde efter mig hit.
Vi hade pratat om det. Vi saknade varann.
Hon sa att hon var ren och skulle hålla sig ren-
-och att vi kunde spela in musik.
Hon kom hit. Allt var bra ett tag.
Sen hittade hon andra knarkare och blev påtänd. Det blev inte jag.
Jag har fortfarande inte blivit påtänd efter 15 år.
Jag ser bara henne bli det.
Men hon är kvar. Hon kom in häromdagen.
-Berättade du det för henne? -Berättade vad då?
Att du fortfarande älskar henne?
Jag har slutat berätta det.
Jag är inte stark nog för den tjejen. Jag har inte modet att berätta det.
Hon vet redan det, annars hade hon inte hälsat på jämt.
Det spelar ingen roll.
Det är som ihållande hjärtesorg.
Det är allt.
Mitt liv har varit likadant länge. Det är en cykel.
När vi satte oss här tänkte jag: "Varför gör jag det här?"
"Varför sitter jag i den här bilen? Varför gör jag den här skiten?"
"Jag är 54 år. Ska jag sätta mig i en bil med en idiot och göra affärer?"
Vet du varför? Det handlar inte om pengar.
Det är en portal till vad de här idioterna representerar.
Den här killen... Vi ska få se det på nära håll.
-Vi kommer att få svar. -Du har rätt.
Det kittlar lite att få komma nära sånt man bara läser om.
Man tänker: "Hur fan kan de tänka så?"
-Vi befinner oss mitt i det. -Vi ska få veta det.
-Okej... -Kör vi i terrängen?
-Vi har stannat. -Vad händer?
Är det en bensinmack?
Hoppa ut!
Akta skallarna.
-Vad kallas det här området? -Landet. Jag hämtar chefen.
-Är vi i norr, syd...? -På landet.
Det finns stan och sen landet. Nu är vi på landet.
-Vilken delstat är vi i? -Tennessee.
-Jag hämtar chefen. -Okej. Tack, Hog.
-Jaws. -Hog Jaws.
Tror du de tänker ge oss mat? Jag är utsvulten.
-Vad fan...? Menar ni allvar? -Svärdet tillhör oss.
Är det min skruvmejsel? Du betalade aldrig för den.
-Jake, vi pratade ju om det. -Den är inte hans, Zeke!
-Är du säker? -Den låg i bilen.
-Jag satt ju i bilen. -Den låg i handskfacket!
Sakta i backarna nu.
Jake och Zeke. Heter du Jake Allmendinger?
-Zeke Durkin? -Känner du dem?
Ja. - Hur kan ni fortfarande vara kompisar? Otroligt.
Du är väl Junes och Buddys grabb?
Buddy kom in och pantsatte din mammas örhängen en gång i månaden.
Ni var fyra, fem år. Ni sprang runt i butiken.
Herregud! En gång spöade han dig för att du snodde nåt.
Han slog dig så mycket att han började gråta.
Två veckor senare löste du och din mamma ut örhängena.
Ibland hade hon blåtiror och... Hon köpte glass åt dig.
Varför tog du efter ditt kräk till farsa? Din mamma var supertrevlig.
Men du är lika knäpp som din eländiga pappa.
Jag är inte knäpp! Jag ska spetsa henne.
Då blåser jag skallen av dig.
Varifrån kom den?
Vad är det för bråk?
Är det inte Allmendinger och Durkin?
Ni inkräktar. Ni är inte välkomna här.
-Vi pratade bara med dem. -Med en skruvmejsel mot halsen?
Skickade er chef hit er?
Knappast. Den här idén kläckte ni väl själva?
Försvinn från min egendom. Nästa gång jag ser er här, begraver jag er.
Fattar ni?
Inte ett ord till! Försvinn från min egendom!
Jag beklagar det där. Välkomna.
Beklagar. Jag höll på att arbeta.
Jag hade hela armen i ett sto.
Man kan inte bara dra ut den, för då kan hon bli rädd och dra.
Man vill inte bli släpad av en sån stark maskin.
Då slutar man död i ett dike nånstans.
Hur som helst... Ni har visst ett högkvalitativt bevisföremål?
-Ja. -Vi har ett svärd.
Vi spanar in det. Vem basar av er?
-Jag gör bara affärer med en. -Då blir det jag.
-Jag har pratat med honom förut. -Vad gör du, gubben?
-Du vet att jag sköter snacket. -Nej, kära du.
Jag vill slippa se äktenskaplig split.
Jag förhandlar med er båda om du bara överlämnar puffran.
Tack.
Häng med. Ta med er svärdet. - Screen Door!
Häråt.
Det är en skruvmejsel! Låt mig se om den är min.
Herrejävlar... Den är inte min. Så pinsamt. Jag trodde den var min.
Door!
Door! För helvete... Ärligt talat.
Håll ett öga på dem. Hugg dem med nåt om de drar.
Håll järnkoll på dem, Door!
-Hur ser planen ut? -Vi får pengarna och drar.
Det är ingen plan.
Vad gör vi om det går åt skogen?
-Vi kan springa, sno bilnycklar... -Man springer inte ifrån kulor.
Kom in.
Lägg det här.
-Slå er ned. -Klarar du dig?
Gå tillbaka till skåpbilen och håll ett öga på dem.
Okej, då tar vi oss en titt.
-Vad är det här? -Proveniens.
Okej.
-1881. -Ja.
-Det är väl året? -Ja.
Bra.
-Vad har vi här? Kolla! -Den bilden har du sett förut.
-Spana in Lee. Han är en riktig man. -Fint skägg.
Kolla in McClellan. Han har klänning på sig.
Det beror på vapenrockens skärning. Har inte Lee en...
Nej, det är inte Lees vapenrock. Det är bordsduken.
Målaren målade inte bordets överdel i samma färg. Idioter...
Jag tyckte mig se nåt som rörde sig i fjärran. Det var nog brisen.
-Ibland tycker man sig se spöken. -I ögonvrån?
Ja, man bara hajar till.
Jag har aldrig sett ett riktigt spöke eller så.
Jag såg ett första gången i förra veckan.
-Såg du ett? -Ja, det var sent på kvällen.
En kvinna satt vid vårt köksbord.
Hon var klädd i kontorskläder från 70-talet.
Jag såg på henne och då fick hon panik.
Jag fick inte fram ett ord. Hon sa bara: "Tvåan. Tvåan."
-"Tvåan"? -"Tvåan!"
Sen försvann hon, bara.
Vad har vi här, då? Kolla.
Fin balans.
-Ser du? -Ja.
-Okej... -Du milde tid. Det ser bra ut.
Okej. Ni kan väl berätta historien bakom svärdet?
Ja, historien. Nordstatsarmén var omringad.
-De leddes av general Sherman. -Sheridan.
De var omringade och låg pyrt till.
Om det sprack vid Chickenfoot, var det kört för dem.
Att tänka utanför ramarna är bra.
-Utanför ramarna? -Vissa tror inte på spöken.
"Det finns inga spöken." Vi matas att tro sånt.
"Det finns inga spöken. Jorden är rund."
Jorden är faktiskt rund.
Är den?
-Ja. -Och spöken finns inte.
Vissa är nog lite tveksamma till om spöken finns-
-men ingen tror väl att jorden är platt?
Jag har en fråga. Har du kört genom Kansas City nån gång?
-30 000 miste sina liv. -35 000... De dog i kolera.
Tyfusen var stark och skördade mängder av offer.
Fästingar.
-Det här var slaget om Chickafist. -Chickenfist är...
Det indianska ordet. De förlorade alltså.
-Påstår du att jorden är... -Platt.
Jag vet vad du tänker. Det låter mysko.
Nej, det låter inte mysko, bara galet. Tycker du inte det?
Svärdet bevisar att sydstaterna vann.
Okej... Vilken skröna.
Vilken skröna ni kom med. Jag har några frågor.
Ni hade svårt att enas om namnet på slaget.
Ni sa Chickenfest, Chickenfist och nån slängde in Chickenfoot-
-vilket jag vet är ett superband med Sammy Hagar och Joe Satriani.
Det är inte Chickenfoot. Du kanske tänkte på dem eftersom du gillar dem.
Ni kunde inte enas om namnet. En sa Sherman, en Sheridan.
Ni kunde inte enas om det var tyfus, klamydia eller kolera.
Ni anar nog vart det barkar. Dessutom, när ni kontaktade mig-
-hänvisade ni till nordstatsarmén, inte till nordstatsangriparna.
Ska vi tro allt vi har matats med från födseln?
Problemet är att ingen ifrågasätter saker.
"Det är kanske inte är sant." De är rädda och vill inte veta sanningen.
Jag var precis där du är för ett år sen.
Skulle inte ett fartyg köra över kanten?
-En bra fråga, Cynthia. -Tack.
Jag ger er en sista chans att berätta sanningen.
Jag tror inte att ni tror. Ni tror på det som står i historieböckerna!
Om ni inte vill tillbringa resten av livet i mitt lekrum-
-och kolla in min samling, får ni berätta om ni tror eller inte!
-Ja. -Det gör inte jag.
Ja, det här är på riktigt. Jag tror på det.
Han genomskådade det. Jag vill inte dö i lekrummet.
Jag vet inte vad knäppskallen vill göra med oss, jag vill inte dö här.
Vi vill bara sälja svärdet. Vi bryr oss inte om vad du tror.
-Man får tro vad man vill. -Jag börjar nästan tro på det själv.
Vi ville ha pengar, men vi behöver dem inte.
Vi vill bara åka härifrån. Vi vill bara åka hem.
-Jag vill inte dö här. -Jag vill bara åka hem.
Han tänker döda oss.
Det här har varit kul och det kommer bli ännu bättre.
Dags för lekrummet.
-Jag har en sak åt er. -Lägg av.
Låt mig se... Tio, tjugo...
-Är det pengar till oss? -Här får ni.
-Är de till oss? -Ta dem.
Rör inte de jävla... Jag skojar, bara!
Fan...
Hör på nu.
Jag tror inte heller på att sydstaterna vann kriget.
Förlåt?
Det är en 60 m hög isvägg som omsluter hela kanten.
Vänta... Varför berättar jag när jag kan visa dig det?
Här är den yttre kanten. Isväggen är 60 m hög.
-Där är solen och månen... -Är tennisbollen solen?
-Och golfbollen månen? -Det du ser...
-De finns på himlavalvet. -Vad är det?
Jag ska visa dig en annan bild. Det är...
-Är det en salladsskål? -Ja, från Hobby Lobby.
-Du skojar? -Nej, det gör jag inte.
Berättelserna förs vidare till nästa generation-
-och så småningom får de vingar och flyger. Då kan ingen styra det.
Jag har pengar, så jag började samla in de här grejerna.
De kommer aldrig hitta dem. Då är det bara en legend.
-Du ljög för mig hela tiden! -Lugna dig nu, Jaws.
Helvete! Det är trubbigt, men det gör ont ändå.
Vad är det för fel på er? Res dig upp.
-Res dig upp, ditt svin. -Lägg ned pistolen, så snackar vi.
Nej. - Han ljuger för er. Han lurar er.
Det här är äkta. Tror ni den jäveln?
Du har sabbat allt, chefen! Hur många år har jag arbetat åt dig?
Googla på "platt jord". Det finns 121 frågor om den platta jorden.
Det är obestridligt.
Jag ska googla det, men jag har aldrig hört... Fan!
-Jag måste dra. -Måste du dra?
Är jag den ende utan pistol här?
Ljög du om att Lincoln var bög och hade marfans syndrom?
Det hade han! Stor näsa, stora fötter... Det finns på nätet.
Det är obestridligt.
Kom igen, Nathaniel. In i bilhelvetet. Jag beklagar.
-In i bilhelvetet! -Jag är inne.
Jag beklagar. Kan du dra ned... Jag gör det.
Kan du dra ned den? Tack.
Dra ned den.
Okej.
-Tack. -Ingen orsak.
Du är som en dockmästare. Det är du som drar i trådarna.
-Vill du dansa? -Nej.
Dansa som en marionett.
Fortsätt dansa. - Gillar du att dansa? Dansa som du är en seriefigur.
Baka en äppelpaj och ställ in den i ugnen!
Ta gaffeln och gör skåror i den som mormor.
Du då, dockmästaren? Dansa som en åsna.
Dansa som en rolig åsna, din dumskalle!
Så ska det se ut. Vänd dig om. Nån ska få käka bly.
-Vänd er om! -Gör inte så här, Jaws.
-Jaws... -Gör inte det här.
Vänd dig om, för fan. Jag räknar till tre.
Sen börjar jag hugga och skjuta.
Ett, två...
Var är toan?
-Vad fan...? -En överraskningspistol.
-Herregud. -Nu är jag dockmästaren.
Du är pojken med pajerna fyllda med kulhål!
Ge mig svärdet och pistolen. Ge mig svärdet!
-Ge mig skruvmejseln. -Ge honom den.
Håll koll på den där. - Du ska dö, din jävel!
Vänta! Han är reko, han suger. Han är reko, han suger.
-Kom hit. -Jag är hemskt ledsen.
Det känns hemskt. Jag brukar inte använda såna ord.
Jag går runt med en karusell full med kulor.
Herregud... Du var fantastisk.
Bartholomew! - Sturgis! Kom hit!
-Dags för dig att... -Jaså?
Ta med skithögen till lekrummet. - Vi ska leka lite med dig sen.
-Hoppas du sover gott efter lögnerna. -Får jag bara spöa dig, så... Stick.
Varifrån fick du pistolen? Är ni hemliga agenter?
-Mary låg i den israeliska armén. -Klart du gjorde.
-Äntligen fick vi använda klockorna. -Jag trodde du skulle glömma titta.
Den surrade. Jag trodde det var ett bi, men det var du.
"SOS" och en vapen-emoji. Jag visste vad det innebar.
Jag låste in Nathaniel, för du sa ju åt mig att inte lita på honom.
När jag gick därifrån började han nynna. Jag fick dåligt samvete.
-Så kan man också reagera. -Var är han?
Herregud... Det är tragiskt.
Kompis! Hallå! Kom in. Ge mig kardan!
-Vad gjorde du där ute? -Väntade på att ni skulle öppna.
Bra jobbat. Visst knackade jag på i det perfekta läget?
Tre, två... Sen... Jag sa nåt riktigt cool också.
Okej, ni kan gå. Här är era pengar.
Jag ska ta mitt svärd.
Lägg det här.
Hej då.
-Okej... Jag släpper taget om det. -Då kör vi.
-Jag lägger det här. -Vad pågår?
-Retar du honom? -Nej.
-Lägg bara ned det. -Jag betalade dyrt för det.
-Jag släpper det. Nej, nej, nej! -Älskling, vad pågår?
Jag är hemskt ledsen. Jisses... Det här var farfars svärd.
-Din rastistfarfar? -Jag delade inte hans moral.
Eller hans idéer om inbördeskriget, men han var en bra människa.
Han tog hand om mig när pappa gick till jobbet.
Han stoppade om mig, låtsades somna bredvid mig...
Vi sjöng en sång. Vi skrev den ihop.
Det var först nu jag kom ihåg det.
Okej...
Jag kom just ihåg den. Har inte sjungit den på evigheter.
Beklagar. Det är allt jag har kvar efter farfar.
Jag kan inte sälja svärdet.
-Förlåt. Vi behöver ju pengarna. -Be inte om ursäkt.
Visst, vi behöver pengarna. Okej?
-Det är inte okej. -Jo!
Håll käften! - Om svärdet är så viktigt för dig-
-betyder det allt för mig också. Jag älskar dig.
Det blir ingen affär. Jag fattar. Det gäller familjen.
Familjen är viktig. Jag förstår.
-Är du inte arg? -Nej.
Kör in det i skidan, så kan ni ge er av.
Så där.
-Vilken märklig upplevelse. -Ja, verkligen.
Vi gick igenom mycket för att komma hit.
-Sen sabbade du allt. -Jag har ett svärd.
Du hade det hela tiden.
Jag antar att...
Här är pengarna.
-Okej... -Här. Nu kan du ta det.
Men jag vill att du lovar-
-att du skyddar svärdet med ditt liv-
-och ser till att det inte hamnar i fel händer.
Håll det borta från dem som vill skada andra med det. Lovar du?
-Okej, gå i frid. -Detsamma.
Okej, ge er i väg. Ni behöver en sak till.
Här är bilnycklarna. Ta skåpbilen och åk.
-Tänker du döda oss? -Nej!
-Kommer nån skugga oss? -Nej, jag har en dejt i lekrummet.
-Tack, chefen. -Ingen orsak.
Kom, Mel.
-Mel? -Ja?
Kolla.
Är inte det Deirdres bil?
Jo.
Översättning: Martin Andersson IYUNO MG