Veli.
Ehkä sanoista kaunein.
Aaron, en unelmoinutkaan, että kukaan voisi välittää.
Tämä... Tämä on kaunein.
Ja voin kiittää siitä sinua.
MURHATTU NAINEN LÖYDETTY
GEIN MYÖNTÄÄ
Katoamisten jälkeen poliisi kehottaa nuoria naisia -
olemaan äärimmäisen varovaisia.
Aaron, mitä olet mennyt tekemään?
Siis nuku lapseni, oi nuku vaan
Huomenna sä pirun linnun saat
Ja jos se pirun lintu ei kuolekaan
Äiti sut kyllä itkemään saa
Näytät hyvältä kuvissa, Angela. -Ole kiltti.
Teen mitä haluat, älä satuta minua.
Kiellämme heitä anelemasta, mutta he anelevat, vaikka olemme kieltäneet.
Säännöt ovat yksinkertaiset, mutta he rikkovat niitä aina.
Se on kaunis. Olet lahjakas.
Jos päästät minut, voin auttaa tekemään niitä.
Oikeastiko? -Joo, voisimme tienata myymällä niitä.
Myisinkö nukkeni? Rakastan niitä. -Anteeksi. Haluan vain...
Aioitko sanoa jotain, mitä en ole kuullut ennen? Mitä?
Aioitko sanoa, että rakastat minua?
Haluatko pelata peliä kanssani? -Toki, millaista peliä?
Kivi, paperi, sakset. Se on suosikkini. En ollut alkuun hyvä siinä.
Miten? Käteni...
Näytät paperitytöltä.
En voi kertoa, tai häviän. -Hienoa.
Valmiina? Yksi, kaksi, kolme.
Nyt!
Paperi peittää kiven.
Et pelaa reilusti. Ei!
Siis nuku lapseni
Oi nuku vaan
Haluan vain katsoa vähän.
Ja nyt... Ja nyt...
Ja nyt et voi kannella.
Paikallasi! -Maahan!
Täällä. Haavoittunut valkoinen nainen. -Tyhjä!
Helvetin elukka! -Ei, sir!
Helvetin hirviö! Helvetin elukka!
Helvetin psykopaatti!
Rikoitte maskin. Aaron suuttuu.
Laske se maahan. -Ei. Ei. Ei!
Perusteellisen tutkimuksen jälkeen emme ole löytäneet mitään todisteita,
että olisi kaksoisveli nimeltä Aaron tai muuta sellaista.
Tuo on lääketieteellistä pötyä. Hän kuuluu vankilaan!
Teidät on todettu syyntakeettomaksi ja kyvyttömäksi erottamaan tosi fantasiasta,
ja asetetaan täten psykiatriseen pakkohoitoon -
loppuiäksenne. Järjestys saliin.
Odotan sinua, kun pääset ulos, mulkku! -Järjestys saliin!
Varo vain! Kun pääset ulos, olen odottamassa!
Satutatte minua! -Turpa kiinni!
Sanoin, että tämä on huono ajatus.
Teitkö sinä tämän, vai tekikö sen kuvitteellinen kaksoisveljesi?
Peter?
Ei minulla ole kuvitteellista kaksoisveljeä.
Hyvä. Voitte antaa iskun.
VUOSIA MYÖHEMMIN
Jossain tuolla ovat hänen uhriensa omaiset.
He varmaan kiristelevät hampaitaan, kuten minä.
Hän on sekopää, eikä häntä tulisi vapauttaa ikinä.
Ymmärrän turhautumisenne, mutta Peter ja minä olemme edistyneet valtavasti.
Olen täysin varma, että hän on vapautunut riivaajistaan.
Kunpa voisin uskoa teitä.
Tunnetko olosi varmasti turvalliseksi? -Kiitos teidän tunnen itseni vahvemmaksi.
Odotan innolla videokeskustelujamme. -Samoin.
Olen tukenasi, kun tarvitset minua. -Kiitos.
Ole onnellinen ja usko.
Pidä huoli itsestäsi, Peter.
Tiedättehän, jos hän lankeaa,
uranne on yhtä kuollut, kuin hänen tappamansa tytöt.
Peter. Peter.
Mitä olen sanonut tähän huoneeseen tulemisesta, pikku paskiainen?
Anteeksi, Charles-setä. -Oletko tyttö?
Vain tytöt leikkivät nukeilla. Vain pikkutyttö niskuroisi jatkuvasti.
Halusin vain nähdä äitini.
Jos haluat niin kovasti olla pikkutyttö, teen sinusta sellaisen.
Ei! Päästä irti! Auta, Aaron! -Tänne, pikku sontiainen. Tule!
Ei! Aaron!
Haloo? -Tässä tohtori Bauer. Miten talossa menee?
Ei mitään epätavallista.
Oletko valmistellut videopäiväkirjaa? Sujuuko kaikki hyvin?
Joo, tunnen tunteeni. Olen juuri siellä, missä pitää.
Hyvä. Onko ongelmia Aaronin kanssa? -Miten voisi olla? Eihän häntä ole.
Aivan. Tuo oli mukava kuulla.
Olen täällä, jos kaipaat minua. Sinulla on numeroni. Soita koska vain.
Mitä asia koskeekaan.
Kiitos. Hei.
Peterin päiväkirja, päivä yksi.
On sääli, että setäni antoi tämän upean talon...
Hän oli suurmies. Todella kunnioitettu.
Charles-setä!
Tee se. Tee se.
En halua.
Monica Barfield? Pieni hetki. Esittelen teille paikat.
Onko kysymyksiä? -Ovatko vuokrapaperit valmiina?
Kyllä, mutta minun täytyy lain mukaan kertoa teille jotain.
Eihän tämä ollut pirikämppä? -Ei se liity tähän taloon.
Liittyykö se näköalaan? -Olette tarkkasilmäinen. Minun pitää...
Sama se. Olen väsynyt elämään matkalaukusta. Haluan asettua.
Kenelle kirjoitan sekin? -Hienoa, kun nainen tietää, mitä haluaa.
Peter.
Peterin päiväkirja, päivä kaksi.
Tapahtui jotain outoa.
Jäin lukkojen taakse kaappiin, johon setäni minut lukitsi.
Ensin ajattelin sen olleen Aaron, mutta...
Tiedän, että keksin hänet.
Niinpä poistin oven, ettei niin kävisi toiste.
Auttakaa minua!
Rikot kotirauhaa! Sinulla ei ole oikeutta olla täällä!
Häivy!
Mitä haluat? -Näin, miten kohtelit tuota veteraania.
Niinkö? Huolehdi omista asioistasi.
Hän ansaitsee kunnioituksemme. -Hän ansaitsee potkun persauksille.
Häivy.
Zoe, seis siihen paikkaan. Väärensitkö allekirjoitukseni tatuointia varten?
Ei, isä allekirjoitti luvan.
Älä kävele pois.
Hitto! Hankitko kolibri-tatuoinnin? Tiesitkö sinä tästä?
En tiedä, ehkä. Entä sitten? -Sinun pitäisi olla hyvä esikuva.
Ei hän kuuntele minua, ainakaan jos nalkutan kuten sinä.
Kai minä voisin antaa hänen tehdä mitä haluaa, kuten isänsä.
Okei, odotan autossa. -Kiitti tyhjästä, Christopher!
Minä luovutan.
Peterin päiväkirja, päivä kolme. Päivä meni askareissa. Kävin kaupassa.
Unohdin ostaa maitoa. -Unohdit jotain muutakin.
Ei. Ei todellista. -Nuoren naisen perheineen.
En tehnyt mitään. -Hän on niin nätti.
Niin nuori. Näkikö hänkin hänet? -Ei.
Hän ei ole todellinen. Aaron ei ole todellinen. Tohtori Bauer sanoi niin.
Niin? -Olen Monica Barfield, uusi naapurinne.
Muutin juuri vastapäätä.
Olenpa minä kömpelö.
Vien tämän takaisin, ette halua syödä sitä, kun se...
Ei sillä, että lattianne olisi likainen. -Mitä haluat?
En mitään. -Etkö mitään?
Sanoinko olevani Monica Barfield?
Olen siis sekä tyhjäpäinen että kömpelö.
Nämä viihtyisivät paremmin jääkaapissa. Onko keittiö täällä päin?
Äiti sanoi aina, että olen kuin norsu posliinikaupassa.
Tiedän, kuka olet. -Monica Barfield, uusi naapurinne.
Tiedän, kuka olet. -Unohdinko jotain?
Tunnemme molemmat hänet. -Kenet?
Hän lähetti sinut katsomaan minua. -Ikävä kyllä ei.
Et ole se, joksi itseäsi väität.
Soitetaan ja kysytään tohtori Bauerilta. -Okei, okei. Kiinni jäin.
Olen kirjailija. Haluan kertoa tarinanne.
Ei minulla ole tarinaa kerrottavaksi. -Jakaisin tuskanne teidät tuominneille.
En ole kiinnostunut. -Pyytäisin hyväksynnän joka sanaan.
Harkitkaa edes sitä. Ajatelkaa niitä, joita se auttaisi.
Kiitos, herra Harris.
Jos muutatte mielenne ja suostutte,
teidän tarvitsee vain panna luuta ulko-oven vastapuolelle.
Se on merkkimme.
Hyvää yötä.
Mitä hittoa sinä meinaat? -Kutsun poliisin. Kuka helvetti...
Olen poliisi, piru vie.
Etkö tiedä, kenelle veit muffinseja? -Joo, sarjamurhaajalle.
Taidat olla itsetuhoinen. -Olen kirjailija. Journalisti.
Haluan kirjoittaa hänen tarinansa. -Niin varmaan, ja minä olen Buddy Ebsen.
Et sinä mikään pirun journalisti ole. Kiinteistönvälittäjäsi kertoi sinusta.
Hän sanoi, ettet säikähtänyt pahamaineista naapuriasi.
Et ole julkaissut yhtään pirun artikkelia eläessäsi.
Monica Barfield, et ole journalisti, sinua ei edes ole olemassa.
Harmin paikka, rikostutkija Decker. -Kuka helvetti sinä olet?
Enkö näytäkin ihan häneltä?
Et ehtinyt pelastaa häntä, Peterin viimeistä uhria.
Hetkinen, ei voi olla. -Siskoni.
Ja sinä olet eläkkeellä, et ole edes poliisi enää. Olet vain... Doyle.
Tiedätkö mitä, tyttö? Kannan virkamerkkiä hautaan asti.
Täällä on paras olla jotain juotavaa, jos aiomme rupatella.
Minulla on viskiä.
Ota vain se esille, saatan juoda koko pullon.
Minulla on kaksi kysymystä, neitiseni.
Anna tulla.
Luuletko, että se murhaajapaskiainen on todella parantunut?
Näytänkö idiootilta? Toinen kysymys. -Mitä sinä meinaat?
Voittaa hänen luottamuksensa.
Mitä varten? -Tuo oli kolmas kysymys.
Tiedätkö mitä? Et taida ymmärtää, mistä puhun.
Kuinka vanha olit, kun se tapahtui? 4, 5? -14.
Siskosi ja muut uhrit... En edes halua ajatella sitä.
Osa uhreista oli isompia ja vahvempia kuin sinä.
Olen harjoitellut tätä varten koko ikäni. -Oletko?
Toivottavasti se riittää.
No, se jää nähtäväksi. Hyvää yötä, rikostutkija Decker.
Hän oli todellinen.
Hän on huomionarvoinen.
Paska.
Haluatteko tämän takaisin? -En siirtänyt luutaa.
Tiedän, mutta siitä on kolme päivää.
Haluatko muffinilautasen takaisin? -En. Haluan kirjoittaa kirjan teistä.
Minulla on töitä.
Ilex verticillata. En istuttaisi niitä tuohon.
Latinaa. Opiskelin kasvitiedettä.
Miksei? -Anteeksi?
Miksei niitä pitäisi istuttaa? -Ai niin...
Paikka ei ole optimaalinen kasvulle.
Auringon suunta ja räystään linja...
Perille meni.
Olitteko täällä paljon lapsena? Asuitte setänne luona äitinne kuoltua.
En muista sitä. -Valehtelija. Kerro, mitä hän teki. Peter?
Saiko sähköshokkiterapia... -Näytä, minne hän sinua koski.
Olen kunnossa nyt.
Entä ystävänne? Puhuitteko... -Minulla oli vain yksi ystävä täällä.
Aaron? -Ei!
En sanonut, että tekisin yhteistyötä.
Kuinka kauan olet seissyt siinä? -Pari minuuttia.
Vakoiletko minua? -Itse asiassa vahdin sinua.
Mitä se puutarhanhoitohöpinä oli? -Voinet päätellä sen, rikostutkija.
Ei unohdeta, että hän on pirun psykopaatti.
Hän on hermostunut koko ajan, paitsi kun olet sidottuna hänen pöydälleen.
Ehkä niin, mutta uskon ajatuksen kirjasta salaa kiehtovan häntä.
Joko niin, tai hän ottaa mittojasi uuteen nukkemallistoonsa.
Siis nuku lapseni, oi nuku vaan
En ole lapsi, olen jo iso poika. -Oletko?
No sitten.
Sitten voit pelata isojen poikien pelejä. -Kyllä vain.
Pelataan suosikkiani: Kivi, paperi, sakset.
Hassu peli. -Se on tosi hauska peli.
Kivi, paperi, sakset -pelin häviäjän pitää antaa voittajan -
tehdä mitä haluaa.
Se kuulostaa hauskalta, Charles-setä.
Näpelöidä vähän.
Koskea. Katsoa.
No niin, Peter. Tämä on kivi.
Tämä on paperi ja nämä ovat sakset.
Selvä.
Likainen pikku poika.
Piru vie.
Herra Harris, hienoa, että muutitte... -Olet myöhässä.
No niin.
Haaskaat aikaa.
Muistatteko mainitsemanne lapsuudenystävän nimen?
En sanonut unohtaneeni. -Sepä hyvä. Mikä se on?
Okei, puhutaan kolmestatoista uhrista.
Muistatteko, miksi valitsitte heidät? -En.
Kaappasitte Lacey Stewartin bussipysäkiltä. Johtuiko se vaatteista?
En minä... En muista.
Johtuiko se kengistä, poninhännästä... -En...
Ettekö tiedä vai ettekö muista? -Mitä väliä sillä on?
Todistitte oikeudessa, että Aaron sai teidät...
Ei ole mitään Aaronia, ei ole ikinä ollutkaan.
Millainen setänne oli?
Minä voitan.
Et pelaa reilusti, Charles-setä.
Sinä hävisit. Riisu ne.
Kaikki. Nyt. -Aaron!
Riisu ne.
Riisu ne. Riisu ne!
Kaikki. Kaikki!
Nyt, nyt, nyt!
Aaron! -Peter, Peter, Peter.
Pelkäätkö sinä? Pelkäätkö, että annat ylen päälleni, kuten ennen?
Kerron sinulle pienen salaisuuden.
Minä pidin siitä.
Minä pidin siitä!
Tule tänne. Tule luokseni. -En!
Tule setäsi luo. -En halua!
Peter! Tule tänne!
Hän oli setäni.
Hän piti aina huolta minusta.
Ja hän rakasti minua kovasti.
Sinun pitäisi mennä kotiin.
Mutta... -Nyt!
Ei meidän tarvitse puhua sedästänne.
Iltapäivää. -Tunnenko sinut?
Tuntisit, jos tohtori Bauerin sähköshokit eivät olisi käristäneet aivojasi.
"Tuhoisa Doyle Decker". Siksihän sinua kutsuttiin mediassa?
Haista paska. -Mukavaa. Suo anteeksi.
Ei, minä pyydän. -Jättäkää herra Harris rauhaan.
Hänen pitää kertoa Mary Marquezista. -Kuka on Mary Marquez?
Tyttö, joka katosi Laconiassa. -En edes muista, koska olen käynyt siellä.
Valehteleva paska! Mitä teit ruumiille? -Onko teillä kotietsintälupa?
Tuskin on, ja silloin teillä ei ole oikeutta häiriköidä tätä miestä.
Tätä miestä? Hän on tappaja.
Hän on sovittanut velkansa yhteiskunnalle. -Liberaalien mukaan varmaan.
Jos maamme oikeusjärjestelmä on teille ongelma, lobatkaa kongressissa.
Miksi suojelet häntä?
Työstän herra Harrisin elämäkertaa. -Niinkö?
Onko kirjassa kappale,
jossa kuvailet Angela Grantin silpomista?
Tai ehkä kappale, jossa hän kertoo... -Soitan poliisille.
Hätäkeskus. -Lähettäisittekö poliisin...
Unohtakaa se. Kiitos.
Olen pahoillani, jos menin liian pitkälle. En tarkoittanut.
Ei se mitään.
Okei.
Huomenna?
Oletko siellä? Doyle!
Senkin paskiainen! Tiedätkö helvetti yhtään...
Kuinka vihaiseksi se poliisi sinut teki? -Niin.
Tässä.
Mitä...
Et ollut syönyt, ja minulta jäi tähteitä. Nähdäänkö huomenna?
Selvä.
Otin vapauden käydä kaupassa ja ostaa oikeaa ruokaa.
Piipahdin myös viinakaupassa ja ostin hyvää kamaa.
Melkoinen esitys. -Ei se ollut esitystä, mulkku.
Alatko seota? -Älä minua syytä. Mitä luulit tekeväsi?
Yritin saada hänet reagoimaan. -Paljastamalla minut? Tapattamalla minut?
Jotta hän saisi kuolemanrangaistuksen? -Ei, käsitit väärin.
Tyttö katosi lähistöllä. -Entä sitten?
Ei se tarkoita, että hän on kuollut, tai että Peter sekaantui siihen.
Tiedätkö mitä? Et pärjää hänelle, okei?
Jos luulet tuon auttavan, unohda se.
Ei tietenkään. Haluatko nähdä mustan vyöni?
Ei se sinua pelasta. -Älä pelleile kanssani.
Äläkä sinä minun kanssani. En halua sinun kokevan siskosi kohtaloa!
Et ole isäni. Missä olit, kun vanhempani kuolivat kolarissa?
Kun minut lähetettiin sijaiskotiin ja hakattiin karkaamisesta?
Ja missä helvetissä olit, kun kasvattiveljeni raiskasi minut?
En tiennyt tuota. -Et tietenkään.
Sinulla oli elämä. Sinulla ei ollut syytä välittää siitä, mitä minulle tapahtui.
Elämäni oli ohi.
Se paskiainen vei sen minulta, ja aion kostaa hänelle.
Haluatko vankilaan?
En aio mennä vankilaan.
Sinulla taitaa olla salaisuus. -Ehkä onkin.
Saiko äitisi tietää? -Joo. Olet alibini.
Tietenkin, mutta mihin? -Sanoin menneeni kanssasi.
Helvetti. Entä jos hän haluaa nähdä sen? -Sano sen olevan salaisessa paikassa.
Voi luoja... Miten hän sai tietää? -Näytin sen hänelle.
Eikä? Hetkinen, mihin...
Ei, ei. Katso.
Se on... tässä.
Saanko koskea sitä?
Näytitkö tissisi jollekin tatuoija-sialle? -En kokonaan.
Sattuiko se? -Tosiaan.
Minäkin haluan. -Niin minäkin.
Lisää motivaatiota ja henkeä, tai joku lentää pihalle! Onko selvä?
Joo! -Yksi! Kaksi! Kolme!
Tuo oli syvältä! Kerran vielä!
Yksi! Kaksi! Kolme!
Tankkaamassa...?
Tupakka? -Mutta rikostutkija, rikotteko lakia?
Sinun tapauksessani teen poikkeuksen, koska haluan nähdä sinun palavan.
Voi, voi. Mitä vihaa.
Joo, stressi tappaa.
Väitätkö, että olet nyt mallikansalainen?
Rikostutkija, olen uusi mies.
Anna olla. Se ei uppoa Monicaan. -Keneen?
Unohda se.
Suokaa anteeksi.
Lupasin itselleni mennä bongaamaan lintuja uuden ystävän kanssa.
Tulinko huonoon aikaan? -Et ollenkaan.
Jos sinulla on kiireitä... -Ei, tule sisään.
Kuule... -Niin?
Pidän... Kenkäsi ovat hienot.
Pidän niistä. Ruseteista.
Miten suloista. Voisit esitellä minulle taloa,
ja kertoa muistoistasi ajalta, kun asuit täällä.
Mitä tuolla on? -En mene sinne.
Charles-setä ei päästänyt minua sinne.
Hän sanoi, että siellä on juttuja, joihin voi satuttaa itsensä.
Voin esitellä yläkerran.
Oliko tämä huoneesi? -Ei.
Käytätkö tuota? -Joo.
Mihin? -Terapiaan.
Ai. Haluatko jakaa jotain kanssani?
Kirjaa varten. -Ehkä. Minä...
En ole kovin spontaani.
Se narisi.
Tapahtuiko täällä jotain? -Haluaisitko teetä?
Talo alkaa olla mallillaan. -Tavallaan.
Etkö ole samaa mieltä?
Tein marmeladia paahtoleivälle.
Pärjään kyllä.
Mikä tuo ääni oli? -Hiiriä.
Miten kuvailisit suhdettasi tohtori Baueriin?
Hän on terapeuttini. Hän paransi minut.
Kuinka kauan kesti, ennen kuin avauduit hänelle?
Pelkäätkö minua?
Pitäiskö?
Kerroitko tohtori Bauerille ensikerrastasi?
Tiesitkö, että toisen tupakansavusta voi saada syövän?
Ole kiltti, päästä minut. Haluan kotiin!
Setä rakasti minua. Hän sanoi, että olen kaunis.
Mitä haluat minusta?
Nyt voimme aloittaa. -Ei! Aloittaa mitä? Mitä aiot tehdä?
Haluatko pelata kivi, paperi, sakset - peliä? Se on suosikkini.
Jos voitan, päästätkö minut?
Setä opetti minulle.
Hän voitti aina.
Sitten hän keräsi voittonsa. Luuletko hänen huijanneen?
Joo, hän huijasi varmasti. -Ei, hän ei ikinä huijannut.
Hän oli suuri mies. Hän oli suurmies.
Valmis pelaamaan?
Yksi. Kaksi.
Kolme.
Paperi peittää kiven. Et taida olla kovin hyvä tässä.
Ei, unohdin vain. En ole pelannut pitkään aikaan? Voimmeko kokeilla uudelleen?
Harmi.
Minne katosit? -Minne muistot menevät, kun ei muista?
Tiedätkö?
Peter, voit luottaa minuun.
En ole kertonut tätä kenellekään muulle,
mutta minullakin on arpeni.
Tuskani kurottaa syvälle sieluuni.
Ja siellä on salaisuuksia, joita kannan kuin ristiä.
Taidamme olla valmiita tältä päivältä.
Peterin päiväkirja, päivä kahdeksan.
Hän painostaa minua tunnustamaan.
Paljastamaan. Luottamaan.
Haluan... En voi.
Jos kerron, ei ole paluuta.
Silti minusta tuntuu...
Aistin hänessä jotain tuttua.
Mitä? Ei.
Se on lääkärilleni. Ei. En halua!
Ei! En mene takaisin!
Ei, lopeta!
Buu.
Millaisia lintuja toivot asumaan? -Millaisia vain oikeastaan.
Onpa pitkä tolppa. -Oraville.
Anteeksi, eikö tämä ole lintulauta?
Pitämään oravat poissa.
Anteeksi.
Tarkoitukseni ei ollut säikäyttää sinua eilen.
Se oli minun syyni. Painostin ihan liikaa.
Se vaivasi minua.
Kysyin sinulta ensimmäisestä kerrasta, kun satutit tyttöä.
Voin kertoa,
että mitä teinkään, tai jätin tekemättä, he kantelivat minusta aina.
Ja sitten hän kaatoi... Setäni kaatoi kiehuvaa vettä -
sinne alas, koska olin tuhma poika. Tuhma, tuhma poika.
Sitten pelasimme peliämme. -Kivi, paperi...
Mutta hän voitti aina.
Aina.
Kerro nimeni. Sano, että Barbara on täällä.
Sano se!
Barbara. Olen muuttunut.
Tiedän sen. -Et tiedä.
Uskon sinua. Luotan sinuun. -Luotatko?
Haluan vain näpelöidä vähän. Näpelöidä.
Koskea. Ja katsoa.
Et sinä voi muuttua.
Se toinen osa... -Tappaminen?
Se tuli myöhemmin.
Kukaan ei saanut tietää.
Mitä? Kuka?
Riisuisitko kaikki vaatteesi ja antaisit minun tehdä, mitä haluan?
Tekisitkö sen?
Lupaatko, ettet sano minua tuhmaksi pojaksi, etkä kerro kenellekään?
Ikinä?
Ei ole helppoa pestä pois syntejä, vai mitä?
En... En voi antaa hänen nähdä.
Voi, Peter. Et voi salata totuutta häneltä. Hän saa tietää.
Ei. Turpa kiinni!
Peter. -Sinun pitäisi olla varovaisempi.
Sinun olisi pitänyt koputtaa tai jotain.
Oletko lähdössä jonnekin?
Olin vain järjestämässä osaa...
Tässä. Vaikutit pitävän niistä.
Ne ovat ihania.
Tulisitko illalliselle kanssani?
Haluaisin... laittaa sinulle illallisen.
Kertoisin kaiken, mitä haluat tietää kirjaasi varten. Meidän kirjaamme.
Tunnin päästä?
Okei.
Anteeksi, jos säikäytin sinut. -Ei se mitään.
Lopeta.
Sinä menetät kaiken.
Huomenta.
Kiva, että pääsit näin nopeasti. -Kalenterini ei ole kovin täynnä.
Se kuulostaa houkuttelevalta. Tämä on parini, rikostutkija Flynn.
Tunnemme toisemme.
Tämä on selvästi ritualistinen. Sanooko tatuointi sinulle mitään?
Tämä on vain pari päivää vanha. Onko Marquezin perheelle ilmoitettu?
Miksi? Tämä ei ole Marquezin tyttö. -Kuka siitä ilmoitti?
Mies, sanoi olleensa lintuja bongaamassa. -Se pirulainen.
Juuri sopivasti. -Anteeksi, etten pukeutunut hienosti.
Peremmälle.
Kiitos.
Näit todella vaivaa. -Haluaisitko tätä?
Tuo riittää, kiitos.
Vastaan kaikkiin kysymyksiisi, myös todella vaikeisiin.
Eikö samppanja maistunut? -En halunnut aloittaa ilman sinua.
Vihaatko naisia? -Ei, päinvastoin.
Rakastan heitä aivan liikaa.
Onkohan mahdollista löytää nainen, joka oikeasti -
piti siitä, mitä halusit tehdä hänelle?
Tappamista lukuun ottamatta. -En usko...
Mikä sai sinut valitsemaan yhden naisen toisen sijaan?
Tohtori Bauer selitti, että saatoin tuntea vetoa -
jonkinlaiseen heikkouteen heissä.
Heikkouteen?
Sanoiko tohtori Bauer sen olleen heidän syytään?
Ei suoraan.
Oletko varma, ettet käsittänyt väärin?
Minulla on sinulle jotain.
Kun olin...
...sairauteni kourissa, käytin sitä.
Miksi?
Se teki oloni turvalliseksi.
Miksi? -En muista.
Sinun täytyy.
Käytitkö tätä, kun tapoit viimeisen uhrisi Angela Grantin?
Hän oli erityinen. -Olitko tuhma hänelle?
Olin.
Alkuun riitti tirkistely.
Katselu.
Mutta sitten...
...minun täytyi koskettaa.
Hävisikö hän sinulle, kun pakotit hänet pelaamaan peliäsi, Peter?
Sinähän et pelaa reilusti, vai mitä? Olet huijari.
Luulin, että sinä olisit erilainen.
Tapoitko hänet, kun hän olisi voinut pelastaa henkensä kivellä?
Tältäkö se tuntuu? -Odota, odota, odota...
En halua... -Minäkö? Saatan vain kirjasi päätökseen.
Mutta en ymmärrä. -Ymmärrät sinä.
Ei, ei. Tämä on väärin. -Niin on. Ei ole.
Olisi pitänyt tietää, miksi vetosit minuun. Olet samanlainen kuin minä.
Älä suotta unelmoi!
Anna kun autan sinun pähkinän kokoisia aivojasi ymmärtämään tämän.
Viimeinen uhrisi oli siskoni!
Hän oli minulle kaikki kaikessa. -Ei...
Ja sinä et välittänyt paskaakaan.
Ja nyt minä en välitä paskaakaan.
Odota! Ole kiltti, ole kiltti, olen parantunut.
Tuskinpa, Petey.
Pelataan peliä. Ehkä tuurini kääntyy.
Oletko valmis?
Apua!
Älä mene minnekään.
Niin?
Etsin potilastani Peter Harrisia. Kuka te olette?
Monica Barfield, taloudenhoitaja. Herra Harris ei ole kotona.
Hän ei kertonut palkanneensa ketään. -Tämä on ensimmäinen päiväni.
Ajoin kaukaa, ja voin kyllä odottaa.
Herra Harris kielsi päästämästä vieraita sisään.
Olen hänen terapeuttinsa, ja minun täytyy tavata hänet.
Hän kielsi vieraat. Menkää nyt. -Menen katsomaan.
Peter! -Tarvitsen tätä työtä, olkaa kiltti. Ulos.
Taisitte juuri syödä yhdessä? -Joo, mutta hän lähti heti sen jälkeen.
Ja käski olla päästämättä ketään sisään.
Onko tuo kellarin ovi? -Peter kielsi päästämästä tänne ketään.
Tiedätkö, mitä hän teki niille naispoloille tuolla alhaalla?
Viimeinen kerta. Kutsun poliisit.
Selvä. Mutta on tärkeää, että pyydät Peteriä soittamaan minulle, kun hän palaa.
Tohtori Bauer tässä.
Voi luoja. Seison juuri hänen talonsa edessä.
Olin väärässä Peteristä. Kiirehtikää.
Ei, ei.
Kivi, paperi, sakset.
Valitsen sakset. Tai veitsen.
Aneliko siskoni henkensä edestä?
Mutta minä rakastan sinua. -Tuo ei riitä.
Luulin, että sinäkin rakastat minua. -Näyttääkö tämä rakkaudelta?
Osaat kyllä jakaa sitä, mutta et helvetissä kestä sitä, vai mitä?
En tehnyt sitä. En se ollut minä.
Aaron! Aaron! Aaron!
Aaron pakotti minut tekemään sen.
Häntä ei ole olemassa. Ei ikinä ollutkaan.
Hyvästi, Peter.
En voi sallia tuota.
Sanoit, ettei häntä ole olemassa!
Olen varsin todellinen, Ashley. Ja hän muuten puhui totta.
Minä valitsin tytöt. Se oli helppoa.
Minähän kuolin vauvana. Jos minua ei ollut olemassa, miten minua voi rangaista?
Ja tässä vielä yksi tieto sulateltavaksi.
Siskosi ei kuollut neitsyenä.
Panin ovet takalukkoon. Älä vain makaa siinä, hae hänet!
Vauhtia, olet aina niin hidas. -Älä inise. Panin ovet takalukkoon.
En tiennytkään, että näitä on lisää. Pidetäänpä hauskaa.
Buu.
Mene, ettet kärsi kohtaloani. -Minun täytyy lopettaa tämä.
Et ole todellinen.
Oletpa sinä kipakka. -Et aavistakaan.
Pieksin Peterin tajuttomaksi. Voin tehdä saman sinulle.
Hei! Ota koppi.
Helvetti!
Luulin, että olisit erilainen,
mutta olet ihan kuin muutkin.
Olet ihan -
kuin muutkin.
Mitä sinä olet nyt tehnyt? On syntymäpäiväni.
Pysy poissa! -Näytä, miten rakastat Charles-setää.
Onko sinulla yhä mekko, jonka ostin sinulle?
En ole pikkutyttö, olen poika!
Olen poika. Olen poika.
Ei! Ei. Pysy kaukana.
Voi luoja. Se on ohi.
En uskonut, että näkisin tätä päivää. -Hän pakenee. Hän pakenee!
Kuka? -Hän on työhuoneessa. Aaron!
Hän on poissa. Ettekö ymmärrä?
Olin lähes vapaa. Nyt hän ei jätä minua ikinä rauhaan.
Angela. Siskoni.
Anna kun arvaan. Hän uskoo, että Harrisin kaksoisveli oli todellinen.
Nyt hän puhuu kuolleelle siskolleen, ja on yhtä sekaisin kuin Peter.
Hän on varmaan yrittänyt tappaa Peteriä koko ikänsä, ja nyt hänellä ei ole mitään.
Joo. Toipuukohan hän koskaan?
Anteeksi. Tohtori Bauer. Anteeksi?
Selvä, minä tulen. Kiitos.
Tohtori Bauer allekirjoittaa vapautusmääräyksen. Odotushuone...
Ei tarvitse, katson potilasta itse. Missä sanoittekaan hänen olevan?
Outoa.
Sir, ette voi... Odottakaa!
Voi luoja! Voi luoja!
Harmaa koodi, psykiatrinen osasto kolme!
Voi luoja.
Soitan hätänumeroon. -Selvä, minä...
Hei! Hei!
Hei. Ette saa...
Ei!
Helvetti! Piru vie!
Kyrväke!
Äiti jätti meidät Charles-sedän luo.
Hän vei minut sosiaalihuoltoon, jotta minua ei nähtäisi enää ikinä.
Charles käytti Peteriä hyväkseen, joten hoitelin hänet pysyvästi.
Sen jälkeen olin veljeni kanssa kahden.
Varmistimme, ettei kukaan nähnyt meitä yhdessä.
Aika siistiä, eikö vain?
Sitten aloimme pelata peliämme. Kivi, paperi,
kuollut.
Minä valitsin uhrit, Peter tappoi heidät.
Se taisi olla hänelle ainut tapa saada tyydytystä.
Se sairas paskiainen.
Siis nuku lapseni, oi nuku vaan
Huomenna linnun
Sä kauniin saat
Ai niin, olin unohtaa.
Voit huutaa nyt.
Suomennos: Jani Kontra