L.A., här är flight 734. Vi närmar oss landningsbana 26L.
Uppfattat, 734. Landningsbana 26L är bekräftad.
Vi är på vårt livs konsert, och du gick?
Förlåt.
Och nu blir vi sena igen.
Nej, nej, vi hinner. Har du sett min scarf?
Allvarligt, vart gick du?
Jag ordnade en liten souvenir.
Här.
Till min bästa vän Paula. Alla skrev på.
Åh, Jenny. Jag älskar dig.
Jag ordnade en annan sak åt mig själv. Titta här.
Hur lyckades du ta dig bakom scenen?
- Jag har mina knep. - Jaså, det har du?
Jag berättade om dig. Jag visade foton, de tycker du är så söt.
- Du ljuger. - Skulle jag ljuga om det?
- Jag betalar det. - Tack.
Okej.
- Är det den enda orsaken? - I stort sett.
Vi kan byta till L. A...
...och utforska Tokyo, Thailand... - Nej, där är för mycket folk.
Paula, det slår BNA alla gånger.
- Men min fästman är i Nashville. - Det är aldrig för sent att fly.
Det var ett bra råd från min brudtärna.
- Vem är det nu som förföljer dig? - En betydelsefull man. Pappa.
- Han vill jag ska börja i flygskolan. - Jaså?
Jag har redan mitt drömjobb.
Att flyga de här sakerna-
- innebär för mycket ansvar.
Bra så?
Ja.
- Trans Sky Air. - Den vägen.
- Sov nu. - Sov nu.
- Finns det kaffe, tjejer? - Ja.
Mår du bra, Willsy?
Jag är snuvig. Det cirkulerar visst.
- Här får du. - Tack.
Hunden smittade mig nog. Alla hundar i grannskapet är sjuka.
Hunden kutar omkring, skäller och är knäpp.
Åskväder i söder, mot sydväst.
Kyrkgruppen avbokade, det är nästan tomt.
Hur länge har du jobbat i kabinen?
- I nästan ett år, kapten. - Då borde du veta bättre.
Ursäkta, sir.
- Lättlurad. - Konserten var visst bra.
- Sten, sax, påse? - Verkligen?
Jag är ledsen.
Jenny, det här är George. George, det här är Jenny.
Hej, George. Hur är det?
Jag överlämnar honom åt dig.
Vill du följa med mig?
Jag vill först säga, att du är...
"Mitt ansvar". Jag känner till rutinen.
Din handled, tack.
Jag fyller 13 nästa månad. Många bolag har inte de där längre.
Vi har det. Jag beklagar.
Jag kan ta hand om mig själv.
Bra, då blir det mindre jobb för mig.
- EAD. - Kontrollerat.
- Nosläge. - Kontrollerat.
Bränslemängd.
11600 liter.
Vi ska ta väl hand om dig, dr Kingston.
- Nu ska vi se. - Jenny?
Hjälp oss, är du snäll.
Det går bra. Akta huvudet, Doc.
- Sådär. - Bra jobbat.
- Tack. - Ingen orsak.
Han hör, men har svårt att prata och röra sig. Han har Parkinsons.
Vart ska ni?
En timme utanför KC. Hans dotter fick precis en liten flicka.
- APU-start. - Okej, Willsy. Starta APU: N.
God kväll. Välkommen.
Trodde du att lasten var lätt?
Bakre halvan i planet är tomt.
Tack, det uppskattar jag verkligen.
Välkommen ombord. God kväll.
Vad ska man behöva göra för att få en öl på det här stället?
Det får du reda på sen.
- Förlåt mig. - Är du säker på att du mår bra?
Du ser lite...
Välkommen ombord. Hur mår ni?
Åh, jag älskar dina naglar.
Tack. De är bra för humöret.
Kom igen nu.
Kan jag hjälpa dig?
- Nej, jag klarar det. - Vad är det i den?
Hamstrar. Klassen dödar mig om något händer med dem.
- Ett tufft gäng. - Förskolebarn.
- Utrymmet därbak är lite större. - Det är...
- Nej, det går inte. - Jo, nästan.
- Du måste checka in den. - Försiktigt.
Tack.
Tror du att de överlever därnere?
Det är en tryckkabin, men jag är ingen hamsterexpert.
Du ska få den här.
- Just det. - Jag har den.
- Det viktigaste att känna till... - Vad är det?
De kostar en dollar var.
Okej.
Vilken gullig kille du pratade med.
Kolla vem som fortfarande kollar.
Jag är förlovad, inte död.
- Todd, vi är på nattflyget. - Vilka smutsiga säten.
- Hon är bra. Jag ska säga det. - Här får du.
Vi ses där. Jag ser fram emot det.
Vi är på nattflyget. Jag vet inte, vid halv åtta, åttatiden.
God kväll, allesammans.
Välkommen ombord på Trans Sky Air flyg 318-
- ett regionalflyg till Kansas City och vidare till Nashville.
Det finns många flygtransportval och vi uppskattar-
- att ni väljer Trans Sky Air.
- Vi står gärna till tjänst... - Ursäkta mig.
...och gör allt för att ni ska få en trevlig resa. Tack.
L.A. Markkontrollen, TS-318 startklar, vi är vid 69 alto.
318, ni är klara att backa ut.
Vi ber er uppmärksamma Jenny-
- när hon går igenom säkerhetsföreskrifterna.
För in änden i spännet och justera så att bandet-
- sitter lågt och tätt över knäna.
Ni lossar på det genom att lyfta upp spännets ovansida och dra.
Kabinpersonalen ombedes inta sätena inför starten.
- Spänn fast bältesförlängaren. - Ja, ma'am.
Tack.
Lite grann...
Upp med hjulen.
Fem-tre-två, bekräfta visuell k ontakt med trafik en.
- Mår du bra? - Ja.
- Vill du ha något? - Jag är lite varm.
- Försiktigt. - Vill du ha någonting?
- Jag ska vara snäll. - Jag ska bli far.
Klart för kurs 135.
Marschhöjd, Willsy.
Mina damer och herrar, kaptenen har släckt säkerhetsbältesskylten.
Ni kan nu röra er fritt i kabinen.
Nu kan ni även ta fram all godkänd elektronisk utrustning.
Wi-Fi-anslutning finns tillgänglig på planet.
Åker du ofta ensam?
Jag pendlar mellan mamma och pappa.
- Vem hämtar dig i morgon? - Janice, min smorsa.
Vad är en smorsa?
Styvmorsa. Hon är i din ålder.
Det är nog inget vidare.
Ge mig mobilen.
Flygnerver?
Ja, 19 timmar i sträck.
- Utlandsflygning? - Ja.
Jag har inte sett min man på ett år.
- Jag är hemma ett tag nu, så... - Han har tur.
Ryan, tror du verkligen att jag bryr mig ett skit om det?
Ursäkta, men du måste avsluta mobilsamtalet.
Det är mot reglerna att använda all slags mobilutrustn...
- Du äventyrar säkerheten. - Vem fan tror du att du är?
Fortsätter han prata i mobilen, häktas han när vi landar.
- Hörde du? - Ge mig mobilen.
- Okej? - Du är en skit.
- Okej. - En jävla skit.
- Lägger jag mig i ditt jobb, eller? - Jag beklagar.
Det var dumt, men vissa personer är så taktlösa.
Ja. Du skulle inte vilja ha mitt jobb.
Det får en att fundera över människor.
Överanalysera inte, bara.
Förlåt mig. Jag ska hålla tyst.
Har du några lösningar?
Ja. Det fåtal som verkligen bryr sig måste göra förändringar.
Det är vårt ansvar, eller hur?
Jag har nog allt ansvar som jag kan klara av just nu.
Ja.
- Jag förstår det. - Ja.
Ursäkta mig för min föreläsning.
Jag avslutar min fil. Dr-examen och tråkar alltid ut främlingar-
- och förskoleelever och vackra flygvärdinnor.
Det gjorde inget, det var intressant.
- Henry. - Jenny.
Trevligt att träffa dig, Jenny.
Du måste ta in katten i väskan igen.
Jag vet inte hur han kom ut. Han är så väluppfostrad.
Han lämnar aldrig lägenheten.
Kom, dags att gå in i ditt lilla hus igen.
Autopilot.
- Hur var helgen? - Ganska bra.
- Reste du bort? - Jag spelade golf. Det gick uruselt.
Jag tappade bort sex bollar...
Åh, herregud. Förlåt mig.
Har du en näsduk?
Vad säger reglerna om avsugningar?
Bara de inte fäller ner brickbordet, så...
Vad händer annars då?
Vi pratar bara. Han är jättesmart.
- Har han fått ditt telefonnummer än? - Nej, inte än.
Men natten är fortfarande ung.
- Jag tar det. - Okej.
Hej, hur är det?
- Jag behöver vatten. - Mår du bra?
Jag... jag behöver dricka något.
Okej.
Golfkillen där bak bad om vatten. Han mår inte så bra.
Jag tar det. Börja servera, så kollar jag.
- Säkert? - Ja.
Tack.
Här får du.
Hej.
Han drack förmodligen för mycket vid golfbanan.
- Hej, vad vill du ha att dricka? - Hej.
- Kan jag få te? - Ja, självklart.
- När undersökningen blir... - Här.
- Tack. - Varsågod.
...situationen är allvarlig-
- och med undantag av militärstyrkan...
- Vad är det som har hänt? - De vet inte.
Det vet de inte än. Något om ett bostadshus i L.A.
- Var i L.A.? - Jag vet inte.
EXTRA NYHETSSÄNDNING
Kanske i centrum.
Vilken tur att vi flög därifrån.
Ja. Hoppas teet ska smaka.
- Tack så mycket. - Vad får det lov att vara?
Allt är bra. Vi är precis klara.
Säg till om ni vill ha något.
Bra. Tack, kapten.
Sir? Kan du höra mig?
Sir?
- Jag behöver hjälp, Paula. - Åh, hjälp.
Bjässen spydde på flygvärdinnan.
- Åh, herregud. Mår du bra? - Han är sjuk. Riktigt sjuk.
Stanna här, jag är strax tillbaka.
Stanna planet. Jag vill av.
Nej, du måste sitta kvar. Sitt kvar i sätet, sir.
Ja, en kraftig person. En riktig bjässe där bak.
Uppfattat.
- Tjejerna får allt det roliga. - Ja, verkligen.
- Stanna planet. - Sitt kvar i sätet.
Du måste sitta kvar.
- Sir, sitt kvar. - Du förstår inte.
- Underbart. Nu blir vi alla smittade. - Sånt här händer jämt.
- Tänk om det är influensan? - Vi stämmer dem.
- Vi stämmer dem oavsett. - Släpp mig.
Ta på dig de här.
Du måste sitta still, medan vi trär masken över ansiktet.
- Vad är det med honom? - Städa upp.
- Stoppa planet. - Sätt igång, Jenny!
Mår ni bra, sir? Lugn bara. Andas lugnt, andas.
Jag förstår att det känns obekvämt.
Sir. Sir!
Stanna!
Släpp in mig!
Stanna planet! Släpp in mig!
- Ta över kontrollerna. - Ja.
Stoppa planet!
- Herregud. - Släpp in mig!
- Stoppa honom.
- Jenny! - Stoppa planet!
Vitt skit kom ur hans mun. Han går bärsärkagång.
George!
L.A., här är TSF 318. Vi har nödkod röd i kabinen.
Sluta. Sluta.
- Gå dit. - Aldrig i livet.
- Vi måste gå dit. - Ingen kommer in i cockpiten.
- Få ner honom på golvet. Ta benen. - Bort från dörren!
Hjälp mig!
Försök att få ner honom på golvet.
Jenny, hämta remmarna!
Ta tag i hans handleder. För ihop hans händer.
- Åh, herregud. - Kom igen, Jenny.
Ja. Han har alla dessa symptom.
- Vad är det? - Ge oss hans namn.
- Ta tag i hans armar. - Rulla runt honom.
- Slå till honom igen. Nu! - Jag har honom.
- Ja? - Bind honom.
- Jag ordnar det. - Okej.
Jag ordnar det.
De har övermannat honom. Han är bunden.
Han är övermannad.
Händer sånt här jämt?
Myndigheterna vill veta passagerarens namn.
Jenny, ta det.
"Mr Ralph Bundt".
B-U-N-D-T.
Jag behöver vila mig.
Tack.
Mår du illa? Behöver du kräkas?
Jag mår bra.
Du har fått en hjärnskakning, och vi måste kolla upp det.
Jag är ledsen, George.
Om du är ledsen, ser du till att jag kommer av planet.
- Är du läkare? - Medicinare.
Lägg is på såret och håll ett öga på honom.
- Om han börjar bete sig underligt... - Jag förstår.
Jag hjälper dig att bevaka honom.
Tack.
Han är borta.
Paula, jag fick panik. Jag var värdelös.
- Jag gjorde ingenting rätt. - Hör på. Allt är bra nu.
Du gjorde ditt bästa. Det är över nu.
Okej? Kom hit.
Vi har fått order om att ta vår passagerare-
- till läkaren omedelbart.
Sitt kvar i sätena och spänn fast säk erhetsbältena.
Det är Paula.
Förbered för landning. FAA vill ta ner oss omgående.
- Vi måste ta oss igenom ovädret. - Det blir tufft.
- Ja, verkligen. - Vi ber alla...
...att förbereda er för svår turbulens.
Mina damer och herrar, vi måste omgående nödlanda.
Ta bort lösa föremål och fäll ner brickorna.
- Vad fan händer? - Som försiktighetsåtgärd...
...ber vi er se på Jenny när hon visar nödlandningspositionen.
Luta er framåt, händerna på huvudet.
Armbågarna mot låren.
Bra, då kör vi.
Håll ut.
Håll ut!
Håll ut.
Sir, kan jag få er laptop?
Min presentation är i den.
Ta spjärn, allihop.
Kabinen är säkrad.
Inte än.
Rulla över honom på min sida, på tre.
Ett, två, tre.
Snabbt.
- Den passar inte. - Jag hämtar hans bältesförlängare.
Bra, skynda dig.
Svar nej, 0597.
Ma'am. Ma'am.
Åh, herregud.
Jesus.
Åh, herregud.
Willsy, kom hit. Vi ska precis landa.
Snälla, låt mig slippa dö i luften.
- Åh, herregud. - Gör något.
Åh, herregud.
Åh, herregud. Åh, herregud.
Få ut oss härifrån.
Markkontrollen, jag behöver en gate. Varför dröjer ni?
Markkontrollen.
Släpp inte ut honom!
Skit också.
Var har du förbandslådan?
- Hämta den. Kvicka på. - Okej.
Jag vet inte. Jag vet inte.
- Här, tryck den mot såret. - Okej.
Åh, herregud. Är du okej?
Finns det bara två doser lidokain?
- Vad är det? - Lugnande medel.
Det gör så att hon inte faller i chock tills vi får henne till sjukhuset.
- Ge mig din scarf. - Okej, okej.
Tryck där.
- Det blöder igenom. - Tryck bara.
- Det blöder igenom. - Snälla, skynda.
Du måste trycka den mot såret.
Kom igen!
Jag har en skadad flygvärdinna och en våldsam passagerare ombord.
- Varför stoppas vi? - Tornet ger oss ingen gate.
- Varför inte? - Det säger de inte.
- Kapten! - Vad ska vi göra?
- Håll er position. - Det kan vi inte.
- Vi måste göra något. - Willsy, leta rätt på en öppen gate.
- Kapten. - Vad händer?
- Gate 87 ligger närmast. - Markkontrollen, jag tar gate 87.
Jag vill att läkare och polisen möter upp oss.
Jag behöver en fungerande passagerarbrygga.
- Markkontrollen? - Klockan två.
Han ser oss.
Hel fel, damen. Fel gate, fel flygbolag.
TS Air är i terminal A. Mitt skift är slut.
- Evakuera! - Vad i helvete är det som händer?
Skynda på.
- Skit också. - Hämta hjälp.
- Lugn nu. - Gå ut ur planet!
- Försiktigt. - Gå ut ur planet nu!
- Skynda er. - Nu sticker vi härifrån.
För dem till gaten! Ut ur planet.
- Vad händer? - Vad händer?
- Kom igen. - Kom, håll dig intill mig.
Öppna gate 87. Jag har en skadad från flyg...
- Det är TS Air 318. - TS Air 318.
- Svara. - Varför svarar de inte?
Öppna den jävla dörren!
Lugna ner dig.
Håll er lugna, bara.
Hobbs, öppna grindarna.
Kvinnan måste omedelbart till sjukhuset.
Okej, andra sidan.
Kom igen, George.
- Jävlar. George. - Skynda på.
- Håll upp dörren åt mig. - Skynda dig.
- Jenny, vad gör du här? - Gaten är låst.
Vi tar ut passagerarna på ett annat sätt. Hur är det med...?
- Han tröttade ut sig själv. - Vi klarar det.
För dem i säkerhet och kom tillbaka hit med hjälp.
Kom igen, Jenny. Kom igen!
- Stick nu. - Okej.
- Skynda dig. - Okej, okej.
- Kom. - Ja.
Var är vi någonstans?
Lastoperativa området. Här sker skitgörat som ni slipper se.
- Hur känns huvudet? - Bra.
- Snyggt jobbat på planet. - Tack.
- Var är alla? - Hemma, där jag borde vara.
Terminalen öppnar först 3 i natt. Den är stängd för underhåll.
Vi tar ner henne nerför trapporna till marknivån.
Hjälp mig. Sätt fart.
Ta det lugnt nu. Lyft på tre. Ett, två, tre.
Den dörren tar er till huvudterminalen.
Den har aldrig varit låst förr.
Kom igen.
- Har du inga nycklar? - Den ska vara automatisk.
De har låst in oss.
- Låst in oss? - Va?
Terrorism är väl ingen nyhet efter 11 september?
Det är en högriskzon, precis som ett högriskfängelse.
Alla in- och utvägar kontrolleras-
- av terminaloperatörer som bevakar oss.
- Varför har de isolerat oss? - Ingen aning.
- Jävla skit. - Helvete.
Det är oacceptabelt. Vad ska du göra?
Hur länge har du jobbat här?
Det måste finnas något...
- Du får hitta på något. - Jag har bara hand om bagage.
- Skrik inte åt mig. - Vänta nu!
Kan du kvicka på? Vi har tider att passa.
Var tysta! Var tysta!
Tack, gode Gud.
De kommer.
Var försiktig, George.
Varför stannar de?
Hör upp, flyg 318.
Försök inte att lämna terminalen.
Hjälp är på väg.
Ni är nu satta i karantän.
Vad ska jag göra? Allt har gått på tok.
Jag vet inte vad jag ska säga till dem. Vi är fast här.
Pappa, ring mig när du hör detta.
Berätta för mig vad jag ska göra.
Fick du tag i dina föräldrar?
De kommer att döda dig.
Ja, det skulle jag göra med.
Kom hit.
Jag kom fram till 112. De vet inget om det här.
- Va? - Det är säkert.
Jag förstår inte. Vad sa de?
Precis vad jag säger. Ingenting.
Vad fan är det här egentligen?
Varför riktar de strålkastare mot oss?
Jag har en jobbintervju klockan 9.
Vad ska jag säga till min man?
Jag tänker inte missa min systers bröllop.
Sluta nu!
Hämta kaptenen, vi behöver någon som tar kommandot.
- Jag förstår. - Vi behöver information.
Min fru är i sjätte månaden.
- Hur gammal är du? - Jag beklagar.
- Det räcker inte. - Ta det lugnt nu.
Du har ingen rätt att hålla oss här.
Hon dör om inte blödningen stoppas.
Om jag får tag min förbandslåda, vinner jag lite tid.
- Var är den? - I min incheckade väska.
Skit också.
Du.
- Ed, kan du få in mig i lastrummet? - Lastrummet?
- Ja. - Såg du inte armén utanför?
En ingång finns i golvet, precis där man går in.
Är du säker på det?
Jag tog ett kvalificeringstest om det planet.
Blir jag sjuk om jag går ombord på planet?
- Jag vet inte. - Jag har en 3-årig dotter.
Hon är beroende av mig.
Se på henne. Hon är beroende av dig.
Du måste göra någonting. Du måste hjälpa oss, snälla.
- Jag följer med. - Jag med.
Mitt liv finns i laptopen.
Hör på. Jag behöver din hjälp.
Du får hålla kollen nu, klarar du det?
Shilah Washington. Vet du hur väskan ser ut nu?
Det här är otroligt.
- Overkligt. - Vad hände?
Kom in, Hobbs. Vi behöver ljus.
Hobbs, strömmen gick.
Jäklar. Gå vidare, bara.
Hobbs, kom in. Kan du ordna ljus?
Här är också mörkt.
Kapten?
Willsy?
Passagerarbryggan är bortkopplad.
Kapten Forrest?
Willsy?
Någon?
Det finns ingen här. Det finns ingen här.
Kapten?
Vilken oordning.
- Herregud. - Jag förstår inte.
Om... om han inte är här och alla andra stack...
Någon kan ha öppnat gaten. Jag kollar.
Jag hämtar min laptop.
- Här. - Det finns en här.
Bra.
Jäklar.
- Det är bara blod. - Men för helvete.
Jag hittade den.
Vänta, det är Doc.
Det är Doc. Doc?
Vad?
- Herregud. - Vi ses vid gaten.
Vänta. Om den var öppen skulle de inte ha lämnat kvar honom.
- Eller hur? - Hon har rätt. Gaten är låst.
Det blir trångt.
Se till Doc, tills vi är tillbaka.
Okej. Kvicka på, bara.
Namnet är Britz, tre väskor.
Hämta dina egna jävla väskor.
Det är en ryggsäck, efternamnet är Washington.
Du.
Den öppnades av turbulensen. Jag beklagar.
5 dollar fattigare.
Nu ska vi se.
Vad tusan gör du?
Världen är farlig, amigo. Jag åker aldrig hemifrån utan den.
Med tanke på vad som hänt, borde sådana här ingå-
- precis som säkerhetsbälten.
Shilah. Jag fann den. Kom nu, så går vi.
- Jävlar! - Vad är det?
En jävla råtta.
Den kom farande emot mig. En stor en med röda ögon.
- Var det inte en hamster? - Nej, det var en jävla råtta.
Nu går vi. Kom.
Doc?
Kapten!
Nej! Nej! Nej!
- Nej, kapten! - Ta bort den!
Sk ott avlossade. Sk ott avlossade.
Se på mig. Fick han dig? Bet han dig?
Nej, nej, nej!
- Ut. Gå ut, snabbt. - Skynda.
- Doc? - Han mår bra. Han lever.
- Lyft upp honom. - Hjälp mig.
- Jävlar. - Jäklar också.
Jag har dig, håll fast.
- Bra. - Mår han bra?
Han är biten.
Snabbt. Vi måste härifrån.
- Kom. - Gå nu. Gå.
Kolla honom. Kolla noga om det finns några bitmärken.
- Vad fasen var det? - Jag ser ingenting.
Kolla överallt.
Hallå?
Hjälp mig, snälla.
- Stäng dörren! - Vad fasen är det?
Hjälp mig med dörren! Skjut på!
- Jävla slyna! - Stäng dörren!
Ta honom till marknivån, vi håller henne borta. Stick!
Vi hörde skott, Jenny.
Här, tryck mot hennes ansikte. Ta inte bort det.
- Herregud. - Vad hände på planet?
- De smittar varandra. - Jag förstår inte.
- Kaptenen fick det. Jag sköt honom. - Du har blod i ansiktet.
Vi gick in i planet...
Toaletten var tom, täckt i blod.
Bjässen var inte längre där.
Vi gick ner till lastrummet.
Håll den. Håll den.
Okej. Jag är här.
- Jag kan inte ens... - Flytta på dig.
Jag älskar dig så mycket.
Jag med.
- Håll ut. Jag har dig. - Andas. Andas, Paula. Andas.
Vi är i säkerhet. Jag har vapen och ammunition i väskan.
Det händer något helgalet därinne.
Varför gick strömmen?
Du lämnade kvar den här. Jag tog emot ett samtal från din pappa.
Han sa att du skulle ta spaken-
- och sen dog alla mobiler samtidigt.
Jenny?
Pappa gav mig flyglektioner när jag var 12 år.
Han brukade säga:
"Ta spaken".
Jag var rädd att flyga solo, även när han satt bredvid mig.
En dag-
- släppte han styrspaken.
Planet gick in i spinn-
- och jag tvingades ta kontrollen.
Jag förstod aldrig varför han gjorde så.
Jag kommer tillbaka.
Vi lyckades låsa dörren.
Vad som än finns i planet, blir kvar där.
Är du säker på det? Jag såg inte mr Bundt, gjorde ni?
Kom igen. Jag behöver er.
- Nu går vi. - Kom igen.
- Vad är det? - Jag är törstig.
Hör på, alla.
- Vad vill du? - Jag vill säga en sak.
- Du har sagt tillräckligt. - Lyssna på henne.
Vi vet inte när vi kommer härifrån.
Vi måste se till att ingen annan blir smittad.
- Smart. - Vem bestämmer här?
Jag.
- Du? - Ja, säkert.
- Du? - Du vet ingenting.
- Jag tycker vi röstar. - Jag tar det.
Skjut mig, eller håll käften.
Vår kapten, som mördade mrs Stevens, är död.
Andrepiloten kryper runt i kabinen som ett djur.
Det innebär att ni är mina passagerare tills flygturen är över.
Har alla förstått?
- Ja. - Solklart.
Vad det än är, sprider det sig via bett.
Bitandet kan vara ett symptom, inte hur det smittar.
Det kan vara luftburet, lokalt. Vi vet inte ett skit.
Det liknar en helgalen form av rabies. Människorabies.
- Människorabies? - Rabies sprids via bett, eller hur?
- Eller hur? - Via saliv.
Mot rabies finns botemedel, man får sprutor i magen.
Det tas innan symptomen börjar. När de väl börjar finns ingen bot.
- Jävla skit. - Jag tror inte det är rabies.
Varför inte?
Det tar veckor innan rabies bryter ut-
- och sprider sig till hjärnan. Detta går på minuter.
Henry, du såg ju nyheterna på planet.
Var det inte om en karantän i L.A.?
- Ja. Ett bostadshus. - Flyget åkte från L.A.
Två karantäner på en kväll. Det kan inte ske ofta.
Din vän, då? Tror du inte att hon är smittad?
Nej, hon mår bra.
Hon blev biten men har inga symptom än.
Doc!
George, nej!
- Kom här. - Rör inte hans huvud!
Hämta förbandslådan. Lugna ner er.
Låt den inte komma undan.
- Den bet honom. - Jag ser det.
- Ett, två, tre. - Lugna er.
- Jag vet varför folk... - Nu, nu.
- Bet den dig? - Nej.
- Är du säker? - Jag mår bra.
- Kolla underarmarna. - Ja.
- Så där. - Det här är omänskligt.
- Han är biten. - Det är för vår egen säkerhet.
Okej, ett, två, tre.
Du är ju den ansvariga?
Du har inget val.
- Jag hittade en sak på råttan. - Vad då?
- Vänta, låt mig se. - Vad är det?
Det finns en lapp på bakbenet.
- Det är en labbråtta. Albino. - Skit.
- Den liknar råttan i lastrummet. - Den andra råttan?
- Ja, och människorna. - Är en labbråtta orsak till det här?
Hur tar sig en labbråtta in i lastrummet på ett plan?
Hur skulle jag kunna veta det?
- Fråga honom. - Vem?
- George? - Var det labbråttor i buren?
Det var hamstrar åt klassen.
När du gick ombord såg jag svansarna.
- Vad sjutton pratar du om? - Okej.
Jag har haft hamstrar.
De har små, korta saker där bak, men inga svansar.
Hamstrarna var en gåva till min klass-
- från en förälder nyss hemkommen från Ecuador-
- där jag vet att hamstrar har svans.
Du hittade på den dyngan.
- Kan vi pratas vid? - Ja, självklart.
Du tog väl inte med råttor ombord?
Hör på. George är lite förvirrad just nu.
Han har gått igenom mycket. Det har vi alla.
- Talar du sanning? - Tänk efter.
Man kan inte ta ombord råttor som handbagage.
De skulle aldrig komma igenom säkerhetskontrollen.
Naturligtvis.
- Förlåt mig. - Det är okej.
- Jag anklagar dig och... - Du.
- Vet du... - Det gör inget.
Helvete.
Akta dig för hans mun!
Kom hit.
Ta den runt hans hals!
Gå undan!
- Håll ut, Jenny. Jag kommer. - Hjälp!
- Ta tag i änden! - Håll ut.
Lägg runt den.
- Dra åt. Dra! Dra! - Vi måste kväva honom.
- Kom igen! - Håll honom. Dra.
Släpp inte.
Dra!
Han är död. Han är död.
Ramirez.
- Hobbs, kom. - CDC är på väg.
Centret för sjukdomskontroll är här.
- Kom nu. - Uppfattat. Vi är här.
- Hur är det? - Han ljuger.
Det finns inga bevis, George.
Du tror honom för att du gillar honom.
Ammunitionen är här.
- Mår George bra? - Vi ska se till att ni kommer ut.
Jag vet inte.
Dum fråga, men har du sett min portfölj?
Ta det lugnt.
Rikta inte era vapen mot oss.
Vi vill bara härifrån.
- Ta dem till sjukhus. - Om ni samarbetar...
...för vi ut er så snabbt vi kan.
- Vänta. Hör på. - Ta bort kameran.
- Ta bort kameran, sir. - Ta bort den.
- Varför gör ni så där? - Allt får sin förklaring.
Ge mig vapnet, sir.
- Nial, ge honom vapnet. - Ge honom...
- Men du. - Okej. Okej.
- Håll er lugna. - Lugn.
Du, du och du går dit.
- Ta ut dem. Båda två. - Ja, ta det lugnt.
Sätt igång!
Du och du, rensa bordet. Resten av er ställer er här.
Rör på er.
- Ta det försiktigt. - Ja.
Vad är det?
Vad gör du?
- Vad är det här? - Behandling.
Ni är exponerade. Vi vet inte vem av er som är smittade.
- Vet ni vad det är? - Allt kommer att få sin förklaring.
Vad är det där? Vad ger ni dem?
Näste man.
Ni injicerar inget i mig förrän jag vet vad det är.
Eller hur?
Visst, Nial?
- Allt kommer att få sin förklaring. - Förklara det nu.
Om ni vill komma härifrån, tar ni behandlingen.
Jag gör det.
Uppge namn inför kameran.
Mrs Louise Treadwell.
Katten är smittad!
Håll undan dem.
Döda katten. Sätt på era värmeheadsets.
Ge oss en värmesignal.
Herrejävlar! Jävlar!
Vi sticker. Kom igen!
- Vart ska ni? - Öppna, vi har en skadad här.
Öppna de jävla dörrarna! Släpp ut oss!
- Rör på er. - Kom igen.
Vi måste följa med killarna ut.
I.D. KRÄVS FÖR UTGÅNG
Skit också.
Gå bort från dörren. Gå bort från dörren.
Vi har en som lever här.
- Dra in honom. - Kom igen.
- Stäng snabbt. - Skadan är på vänster sida.
- Jäklar. - Ge mig förbandslådan, George.
De sköt honom i benet.
Kan du hjälpa honom?
- Jag hör dem. - De kommer från planet.
Rör på er. Vi måste sticka.
- Vi måste härifrån! - Kom igen.
- Skynda dig, damen. Snabbt. - Kom nu, skynda på.
- Vart ska vi gå? - In i cateringlastbilen.
Gå in i lastbilen. Den här vägen. Skynda på.
In, allesammans. Skynda er. Snabbt, snabbt.
- In med er. - Kom igen.
För in dem. Skynda på.
- In i lastbilen. - Vad gör du?
- Ditt ansikte. - In i bilen, damen.
Gå in i bilen!
- Kom igen! - Vad gör du?
- Jag älskar dig. - Gå in nu.
- Nej. - Han är smittad.
Lämna honom. Lämna honom!
- Han dödar dig. - Jag kan inte.
Kom igen.
Jag lämnade Paula utanför. Vi måste hämta henne.
Om hon vandrar omkring, vill du inte leta efter henne.
Du förstår inte. Hon fick behandlingen, hon klarar sig...
Nej, gumman. Det finns ingen behandling.
Jag förstår inte.
Jag kanske har påverkats av det militära, men vi fick-
- olika slags injektioner och mediciner.
- Vad får dig att tro det? - Hallå?
Varje patron hade olika färg och etikett.
- Är det sant? - Jag får inte diskutera det.
Nu får du det. Vad är det som händer?
Vad vet CDC?
Det är inte CDC.
Det är CBDT.
Kemisk biologisk inhemsk terrorism.
- Terrorism? - Va?
Homeland Security.
Ett bostadshus i L.A. Är satt i karantän.
En enhet gick in dit för några timmar sedan-
- och ingen kom ut.
De fann ett bioterrorlabb i en vindslägenhet.
Det var en slags domedagskult.
- Vänta nu. - Har någon gjort det här?
De tillverkade viruset.
De ville få fram ett botemedel. Ett motgift.
De utförde kliniska försök på människor i labbet.
Vi hittade en överlevande försöksperson-
- om man nu kan kalla det för det.
Vad de än fick i sig-
- blev deras tillstånd mycket, mycket värre.
- Fanns det råttor i labbet? - Råttorna är bärarna.
Vi trodde vi hade tur när vi stoppade planet.
Ordern var att hålla er levande och kontrollera utbrottet.
Ni vet ju inte vad det är eller hur ni ska bota det.
Om det som jag har sett här sprider sig till befolkningen-
- och vi inte vet vad vi ska göra...
- Så vi är jävla labbråttor? - Nationell säkerhet.
Vi blir aldrig utsläppta härifrån, eller hur?
- Nej, nej, lägg ner det. - Lugn nu.
Lägg ner vapnet.
Vad tror du?
Nej! Gör det int...!
Det finns ingen utväg. Vi kommer att dö.
Nej, vi kommer att hitta en väg ut...
Ljug inte. Det finns ingen utväg.
Ge inte upp. Vi kommer att hitta en utväg.
- Nej. - Det finns alltid ett sätt.
Vi är här hela natten tills de får tag i oss.
Håll tyst. Håll tyst.
- Regnet. - Va?
Regnet. Terminalen översvämmas vid hårt regn.
Det finns en servicetunnel någonstans som inte är tillsluten.
- En tunnel? - Skämtar du?
För terminal F, som aldrig byggdes.
- De hade inte råd. - Vet du var den är?
Nej, men jag vet hur jag ska hitta den.
- Åh, herregud! - Skjut den! Skjut den!
Ta vapnet! Skjut den jäveln! Skjut den!
- Skjut honom! - Skjut den jäveln!
Det finns inga kulor!
Skjut honom! Skjut honom!
- George! Tryck på den gröna knappen! - Okej, okej, okej.
Herregud!
Följ med.
Var tysta.
Kom, vi måste ta oss till kontoret.
Och hitta tunneln till terminal F.
Vänta, vänta.
Vänta lite.
Var är Henry? Var är Henry?
Vi måste fortsätta, kom igen.
- De fick henne. - Vi måste gå!
- Gå, gå. - Skynda på, George. Spring!
Kvicka på, de är här. Kom igen.
Kom igen, stanna inte. Skynda er, skynda er.
- Vad var det? - Henry.
- Vad var det, Jenny? - Gå, gå, gå. Snabba er.
Kom igen. Fortsätt bara, fortsätt.
- Fortsätt. - Jenny.
Klättra upp, Jenny.
Jenny.
- Hon är smittad. - Skit också.
Paula.
Paula. Håll er undan.
Undan!
Ge mig skiftnyckeln.
Jenny! Jenny!
Kom.
Kom igen nu.
Jag har dig. Kom nu, killen. Kom igen.
- Gå vidare. - Där är det.
Skynda er.
Gå in, gå in. Leta reda på allt som det står terminal F på.
Kolla alla ritningar.
- Var ska vi leta? - I hörnet där.
Leta bland sakerna i hörnen.
F, F, F.
George, vad gör du?
Stal du den från Henry?
- Titta här. - Vad gör du?
Rykten om domedagskult
Här är den. Planritning över terminal F.
Ta hit den.
Okej.
Okej, var befinner vi oss?
Terminal F. Bra.
- Där är det. - Okej, här.
Vi är här. Det ser ut som om tunnelns ingång är i en lufttrumma.
- Bakom personalrummet. - Hur tar vi oss dit?
Vi går genom arbetsområdet till marknivån.
Vi måste igenom den väggen till väggutrymmet.
När vi väl är där, tar vi oss bara genom servicetunneln-
- så hamnar vi i terminal F. Det klarar vi.
Stick!
De fick dig. Det är ett bett.
- Ja. - Men du klarar dig, va?
Eftersom du har den här?
Den låg gömd i hans portfölj.
Ge mig det.
Det är väl motgiftet?
Som du testade i L.A. I bostadshuset?
- Ge mig det nu. - Vem i helvete är du?
Jag sa det på planet. Jag är en av de bra killarna-
- som är villig att ta mitt ansvar för framtiden.
- Genom att starta en epidemi? - Ingen annan gör ju något.
Gör ni?
Hur många människor skulle gå åt?
- Så många som behövs. - Bestämmer du det?
Nej, vi gör det.
För alternativet är att ingen får leva.
Befolkningen blir större och större medan vår planet dör.
Tvinga mig inte att skjuta henne, George.
- Ge mig det. - Nej!
Ed! Ed!
- Ställ er mot väggen! - Okej.
- Mot väggen! Mot väggen! - Ja.
Hur fick du det genom säkerhetskontrollen?
På samma sätt som jag fick igenom råttorna.
På samma sätt jag kom på att labbet var avslöjat-
- och tvingades ta mina saker och fly.
Genom vänner som stöder visionen.
Samma vänner som ordnade resan till Kansas City-
- och som kommer att hjälpa mig när jag kommer härifrån.
Antikroppar behöver virus.
De bekämpar smittan och hindrar den att nå hjärnan.
Vad är det?
Du är smart. Kanske tillräckligt smart för att bli en av oss.
Dra åt helvete.
Köp inte allt skit regeringen tutar i er.
De stämplar oss som "extremister", "domedagskulter", "terrorister"-
- för att det är lättare än att berätta sanningen.
Vad är då sanningen, Henry?
Jorden kan behöva en riktig epidemi.
Rör ni er dödar jag er.
Åh, fantastiskt.
Jag känner ingenting.
- Funkar det? - Jag gjorde försöken själv i L.A.
- De gick visst inte så bra. - Håll käften!
- Kom, George. - Rör honom inte.
Låt honom gå.
Det är hans enda chans. Kom igen!
Jenny.
- Kom, Jenny. Kom. - Okej.
Vi måste gå efter dem. Kom, så går vi.
Kom, Jenny.
- Gå. Jag hinner ifatt. - Ta den här.
Jag går först. Jag får tag i honom.
- Skynda dig. - Okej.
Är allt bra med dig?
Nej. Släpp mig.
George?
Åh, jävlar. Jävlar!
Åh, Gud. Åh, Gud.
Jävlar.
Kom igen! Kom igen!
Dö, din jävla skit!
- Det är jag. - Shilah? Shilah?
Vad är det där?
CDC lämnade den. Värmebilden gör att du ser dem innan de ser dig.
George och Henry gick in dit, i väggen.
Varför följde du inte efter?
Här.
Det är inte min dag att fly idag.
Få tag i George, döda den andre jäveln och ta dig härifrån.
- Shilah. Shilah. - Jag försöker vinna tid åt dig.
Shilah.
Hej, flight 318! Här är jag, era jävla kräk!
Åh, jäklar.
Jäklar.
Möss. Möss. Det är bara möss.
George?
- Jenny? - Håll ut, George. Jag kommer ner.
Nej. Henry... det funkade inte.
Kom inte ner hit.
Ficklampan och vapnet är på golvet.
Jag kan inte se dem.
- Jag kommer ner. - Stanna kvar.
- Stanna där, George. - Nej. Snälla, gå tillbaka.
Gå tillbaka upp. Snälla Jenny. Snälla, Snälla.
Stanna kvar där. Gå tillbaka, Jenny.
Kom inte ner hit. Snälla du.
Spring, George! Spring! Spring!
Spring!
Hej där.
Fick du honom?
Jenny.
Här.
- Var är han? - Här.
Henry.
Kom igen.
Mår du bra? Mår du bra?
- Fick han dig? - Nej. Bet han dig?
Vad hände?
När vi klättrade ut, försökte han bita mig.
- Terminalen. - De bränner ner den.
Stanna här.
- Det är tunneln till terminal F. - Den är ihopsvetsad.
Det finns ingen väg ut, Jenny.
Stanna där.
- Kom igen. - Den är låst.
- Vi kommer inte ut. - Den har rostat igen, det går.
- Jag vill bara hem. - Gå tillbaka. Gå tillbaka.
- Kom nu. - Jag går inte in dit.
Hör på. Hör på. Vi har inget val.
Jag måste få in dig.
- Lita på mig. - Jag klarar det inte.
- Vi måste gå. - Aldrig.
Hör på, George. Vi har inget annat val. Förstår du?
Här får du.
Du får vara mina ögon. Berätta för mig vad du ser. Redo? Gå nu.
Jag ser ingenting.
Det är en bagagetunnel. Jag är strax bakom.
- Lovar du? - Jag lovar. Gå nu.
Gå.
Fortsätt bara.
Sakta inte ner, George.
Fortsätt. Fortsätt bara, George. Stanna inte.
Gå, gå.
Gå, George. Skynda dig.
Varför stannar du?
Fortsätt bara.
- Stanna inte. - Jenny.
Jag är smittad, George. Fortsätt.
Nej, det är du inte.
Det går så snabbt...
Jag är ledsen.
Jag känner det. Jag har inte mycket tid kvar.
- Du klarar dig. - Gå.
- Du mår bra. - Lämna mig.
Jag går inte utan dig.
Lämna mig!
Du skadar mig inte.
Jag går inte utan dig.
Okej?
Okej.
Jenny, jag tror att jag kan se...
Jenny, vi klarade det.
Jenny.
Jenny?
Kom ut därifrån!
Jag går inte utan dig.