Det var en gang...
...ei jente som het Ella.
Og hun så ikke alltid verden som den var...
...men slik den kanskje kunne være, med en liten anelse magi.
Vennen min!
For moren og faren var hun en prinsesse.
Hun hadde ingen tittel, krone eller slott...
...men hun hersket over sitt eget lille kongerike...
...der grensene var huset og engen ved skogen...
...der familien hennes hadde bodd i generasjoner.
Med herr Gås...
...og hele dyrefamilien deres.
Hallo. Hva driver du med?
La de små få sin del.
Du må ikke få vondt i magen.
Gus, du er husmus, ikke hagemus.
Ikke sant, Jacqueline?
Og du må ikke spise maten til herr Gås.
Ikke sant, mamma?
Tror du fortsatt at de forstår deg?
Gjør de ikke, mor?
Å jo.
Jeg tror dyr hører og snakker til oss...
...hvis vi bare har øre for det.
Slik lærer vi å passe på dem.
Hvem passer på oss?
Gode feer, selvsagt.
Og tror du på dem?
Jeg tror på alt.
Da tror jeg på alt også.
Faren hennes var forretningsmann som dro utenlands...
...og kom tilbake med gaver fra landene Ella hersket over.
Ella!
Hvor er de vakre jentene mine?
Hvor er mine kjære?
Ella savnet ham voldsomt mens han var borte.
Men hun visste han alltid kom tilbake.
- Der er hun! - Velkommen hjem, pappa!
Hvordan har du det?
Du har vokst!
Hva var det?
Å, dette?
Jeg fant det hengende i et tre.
Jeg tror det kan være noe inni.
Så pen den er.
På fransk heter det un papillon.
Au.
Du står på føttene mine!
Skal Vi?
Se, mamma! Jeg danser!
Lille papillon.
Alt var akkurat slik det skulle være.
De var verdens lykkeligste familie som kunne leve som de gjorde...
...og elske hverandre slik.
Lavendel-blå Dilly dilly
Lavendel-grønn
Når du blir stor Dilly dilly
Får du din lønn
Lavendel-grønn Dilly dilly
Lavendel-blå
Men ethvert kongerike kan rammes av sorg...
...uansett hvor lykkelig det er.
Og så kom den til Ellas hjem.
Jeg er veldig lei for det.
Takk, doktor.
Dette må ha vært veldig vanskelig for Dem.
Kom.
Ella.
Ella, vennen.
Jeg vil fortelle deg en hemmelighet.
Den vil hjelpe deg gjennom...
...alle prøvelsene livet kan gi.
Du må alltid huske dette.
Vær tapper og vær snill.
Du har mer snillhet i lillefingeren...
...enn de fleste mennesker har i hele kroppen.
Og den har mer makt enn du aner.
'Og magi. - Magi?
Ja visst.
Vær tapper og vær snill, vennen.
Lover du det?
Jeg lover.
Bra.
Og...
Jeg må forlate deg veldig snart, vennen.
Vær så snill å tilgi meg.
Selvsagt tilgir jeg deg-
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg,vennen.
Jeg elsker deg.
Tida gikk, og smerten ble til et minne.
I sitt hjerte forble Ella den samme.
For hun husket sitt løfte til moren sin.
Være tapper og vær snill.
Men faren var svært forandret.
Likevel håpet han på bedre tider.
Og så hjem...
"...og kona mi og jeg sang til vår store tilfredshet...
"...og fantes det en lykkeligere mann...
...kjenner jeg ham ikke."
Slik slutter "herr Pepys" for i dag.
Jeg elsker en lykkelig slutt, gjør ikke du?
Det er dem jeg liker best.
Jeg også.
Ella...
Jeg har kommet fram til at det kanskje er på tide...
...å begynne på et nytt kapittel.
Jaså, far?
For en tid siden ble jeg på reisene mine...
...kjent med sir Francis Tremaine.
Ja.
Sjefen i manufakturlauget?
Han var det.
Den stakkars mannen er dessverre død...
Enken etter ham...
...en ærbar kvinne...
...er alene...
...selv om hun er i sin beste alder.
Du er redd for å fortelle meg det.
Men ikke vær det.
Ikke hvis det vil gjøre deg lykkelig.
Ja.
Lykkelig.
Tror du kanskje jeg får én siste sjanse...
...selv om jeg trodde jeg var ferdig med slikt for godt?
Selvsagt, far.
Hun blir bare stemoren din.
Og du får to vidunderlige søstre til å holde deg med selskap.
Vær tapper og vær snill.
Velkommen, mine damer.
Hun er tynn som en sopelime!
Og det flisete håret!
Du er veldig snill.
Velkommen. Så fint det er å møte dere.
Håret ditt er så vakkert.
- Takk. - Du burde få det frisert.
Sikkert.
- Skal jeg vise dere rundt i huset? - Hva sa hun?
Hun vil vise oss rundt på gårdshuset sitt.
- Jeg tror hun er stolt av det. - Har de dyr inne?
Svært sjarmerende.
Lucifer.
Hennes vordende stemor hadde sterke følelser og raffinert smak.
Og hun hadde også følt sorg.
Men hun bar den veldig godt.
Du har ikke sagt at datteren din er så vakker.
Hun ligner på...
Sin mor.
Nettopp.
Hva mener mamma? Hva er så sjarmerende?
Hun lyver. Det er bare gode manerer.
Hold kjeft.
Hvor lenge har familien din bodd her?
Over 200 år.
Og de har aldri tenkt på å utsmykke?
Hysj med deg, Anastasia.
De tror du mener det alvorlig.
Siden hun var så livlig, ville Ellas stemor...
...føre liv og latter tilbake til huset.
De er fryktelig, baron.
Lykken er med meg igjen.
Se hvem som har fest på egen hånd.
Jacqueline, Teddy, Matilda, grådige Gus.
Å- å.
Og hva...?
Ja, hva driver du med, Lucifer?
Jacqueline er gjesten min, og det er forbudt å spise gjester.
Kom igjen. Du har mer enn nok kattemat.
Vi damer må hjelpe hverandre.
Du går glipp av festen.
Den er sikkert veldig lik alle de andre.
Og jeg drar i morgen tidlig, El.
Nei. Men du har...
Men du er knapt tilbake fra forrige reise.
Må du dra?
Jeg blir bare borte i noen få måneder, vennen.
Hva vil du jeg skal ta med til deg fra utlandet?
Søstrene dine...
...stesøstrene, har bedt om...
...parasoller og kniplinger.
Hva ønsker du deg?
Gi meg den første grenen skulderen din berører på reisen.
Et underlig ønske.
Du må ta den med på reisen...
...og tenke på meg når du ser på den.
Og du kommer tilbake sammen med den.
Og det er det jeg virkelig ønsker.
At du kommer tilbake.
Uansett hva som skjer.
Det skal jeg.
Ella, mens jeg er borte...
...vil jeg du skal være snill med stemoren...
...og stesøstrene dine, selv om de av og til...
...kan være en prøvelse.
- Jeg lover. - Takk.
Jeg legger alltid igjen en del av meg, Ella.
Husk det.
Og moren din er også her, selv om du ikke ser henne.
Hun er dette stedets hjerte.
Og derfor må vi alltid verne om dette huset, for henne.
Jeg savner henne.
Gjør du?
Veldig.
Husk kniplingene! Jeg bare må ha dem!
Og parasollen min!
For teinten!
Det betyr hudfarge, hvis du ikke vet det!
Farvel!
Farvel, Ella!
Jeg er glad i deg!
Jeg er glad i deg også!
Farvel!
Ella, kjære.
Så, så. Ikke gråt.
Nei vel, stemor.
Du trenger ikke kalle meg det.
"Frue" holder.
Det er ikke plass til meg og alle klærne dine!
Så gjør deg mindre!
Anastasia og Drizella har alltid delt rom.
Så kjære, hengivne jenter.
Eller enda bedre, forsvinne helt!
Det ville du vel likt?
Noen ganger kunne jeg klore ut øynene på deg!
Jeg tror de syns soverommene er ganske små.
Soverommet mitt er størst etter ditt og fars.
Kanskje de vil dele det.
For en vidunderlig idé.
Så snill du er.
Jeg kan bo på...
Loftet.
Nettopp.
Loftet?
Ja.
Bare midlertidig, mens de andre rommene pusses opp.
Loftet er så fint og luftig...
...og du slipper unna bråket og ståket vårt.
Du ville få det enda koseligere hvis dette skrammelet lå der oppe.
Så kan du more deg.
Tja...
...ingen vil forstyrre meg her.
Hallo, Gus.
Kom igjen, Gus, du klarer det.
Så det er hit dere trekker dere tilbake.
Jeg også, virker det som.
Nettopp.
Hvem skal hjelpe meg?
Fehode.
Det er dråpen.
Lillesøsteren vår, der oppe, som snakker til tremarken.
Så fint.
Ingen katter...
...og ingen stesøstre.
Søsteren vår er en tomsing.
Jeg har to slike.
Jeg hørte det.
- Hvem snakker hun med? - Hun er gal.
Syng, søte nattergal
- God morgen. - God morgen, frøken.
God morgen, Tom!
Syng, søte...
Hallo. Ikke bry deg om jeg...
For et vidunderlig chantecler-egg. Bra.
Takk.
- Morn. - Morn.
Takk, frøken.
Alt i orden.
Ella!
Våkne, jenter! På tide med lunsj!
Elias stesøstre likte ikke morgener.
Og de manglet evner til huslige sysler.
De manglet faktisk evner til enhver syssel.
Det var en ung mann og hans mø
Med hei og ho...
...og hei nonino
Som vandret over den grønne kornåker
Vakre elskere elsker...
...våren
Vakre elskere elsker...
...våren
Ti nå stille.
Elias store trøst var brevene faren sendte fra reisene.
Ukene borte ble til måneder...
...men hver dag kom det brev fra et fjernt himmelstrøk.
Frøken, det er postvogna!
Til sent en ettermiddag...
John?
Frøken.
Det gjelder Deres far, frøken.
Han ble syk på reisen.
Han gikk bort.
Han er død.
Til slutten snakket han bare om Dem.
Og Deres mor.
Jeg skulle gi Dem denne.
Men hva med kniplingene mine?
Parasollen min?
Skjønner dere ikke? Det betyr ingenting.
Vi er ruinerte.
Hvordan skal vi fortsette å leve slik?
Takk.
Det må ha vært svært vanskelig for Dem.
Ja, hvordan skulle de fortsette å leve slik?
De måtte spare.
Elias stemor sa opp tjenerne.
Stemoren og stesøstrene hennes...
...utnyttet henne hele tida.
Og etter hvert betraktet de Ella...
...mer som en tjener enn en søster.
Dermed måtte Ella gjøre alt arbeidet.
Det var bra fordi det ledet tankene bort fra sorgen.
I det minste sa stemoren det.
Og hun og hennes to døtre ga mer enn gjerne...
...Ella massevis av tankeavledning.
Til deres forsvar kan man si at de delte maten sin...
...eller matrestene, med henne.
Hun hadde smått med venner.
Tja, vennene hennes var svært små.
Der er dere.
Vil dere spise middag med meg?
Men vennene hun hadde, behandlet hun med åpent hjerte...
...og gavmild hånd.
Bordet deres.
Noen ganger, på slutten av dagen...
...var det trekkfulle loftet for kaldt til å sove i...
...så hun lå ved de døende glørne i gruen.-
...for å holde seg varm.
Jeg trodde frokosten var klar.
Det er den, frue.
Jeg holder bare ilden ved like.
Fra nå av kan du vel tilkalle oss når du er ferdig?
Som du ønsker.
Hva har du i ansiktet, Ella?
Frue?
Det er aske fra peisen.
Vask deg.
Det kommer aske i teen vår.
Jeg har et nytt navn på henne. Askebøtte.
Jeg hadde ikke holdt ut å være så skitten.
Pottaske.
Aske-pott!
Det skal vi kalle deg.
Å, jenter...
...dere er så vittige.
Hvem er dette til?
Er det noen vi har glemt?
Det er plassen min.
Det er for mye forlangt at du skal lage frokost...
...servere den og fortsatt sitte sammen med oss.
Vil du ikke heller spise når alt arbeidet er ferdig?
"Askepott"?
Askepott.
Navn har makt, som forbannelser.
Og plutselig syntes hun at stemoren og stesøstrene...
...virkelig hadde gjort henne til et vesen av aske...
...og slit.
Ptro!
Løp!
Fort, venn, ellers tar de deg!
Løp!
Ptro! Rolig!
Kanskje det var likeså bra at Elias stesøstre var slemme.
For hadde hun ikke ridd til skogen...
...hadde hun kanskje aldri møtt prinsen.
Rolig! Ptro!
Rolig, gutt!
Kom igjen, langsommere!
Frøken!
Går det bra?
Stans!
Det går fint, takk!
Ptro!
Ptro, ptro!
- Ptro! - Ptro.
Går det bra?
Ja, men De skremte nesten livet av ham.
Hvem?
Kronhjorten.
Hva har han gjort Dem...
...slik at De jager ham rundt?
Jeg må innrømme at jeg aldri har møtt ham før.
Er han en venn av Dem?
En bekjent.
Vi har nettopp møttes.
Jeg så ham inn i øynene...
...og han så inn i mine...
...og jeg følte han hadde mye igjen å gjøre i dette livet.
Det er alt.
Hva heter De?
Ikke bry Dem om det.
De bør ikke være så langt inne i skogen alene.
Jeg er ikke alene, men sammen med Dem, herr...
Hva heter De?
Vet De ikke hvem jeg er?
Det vil si...
De kaller meg Kit.
Iallfall faren min...
...når han er i godt humør.
Og...
...hvor bor De, herr Kit?
På slottet.
Faren min lærer meg yrket sitt.
Er De lærling?
En slags.
Det er veldig bra.
Behandler de Dem bra?
Bedre enn jeg fortjener, sannsynligvis.
Og Dem?
De behandler meg så godt de kan.
Beklager.
Det er ikke Deres feil.
Sikkert ikke Deres heller.
Det er ikke så ille.
Jeg er sikker på at andre har det verre.
Vi må...
...ganske enkelt være tapre og snille, ikke sant?
Jo.
De har rett.
Jeg føler det akkurat slik.
Vær så snill å ikke la dem skade ham.
Men vi er på jakt. Det er slik det er.
Det vil ikke si at det bør være slik.
Rett igjen.
Så...
...lar De ham vel være?
Ja.
Tusen takk, herr Kit.
Der er De, Deres Høy...
Det er Kit!
Jeg heter Kit! Jeg kommer.
Best vi drar...
...herr Kit.
Som jeg sa.
Jeg kommer.
Jeg håper jeg treffer Dem igjen, frøken.
Og Jeg Dem.
Du høres ut som den første fyren som har møtt ei pen jente.
Hun var ikke bare ei "pen jente".
Hun var det...
...men det var så mye mer ved henne.
Hvor mye mer? Du har bare møtt henne én gang.
Hvordan kan du vite noe om henne?
Du sa du visste det straks du møtte mor.
Det var annerledes. Moren din var prinsesse.
Du ville ha elsket henne uansett.
Jeg ville ikke ha møtt henne...
...fordi det ville ha vært upassende.
Og faren min ville ha sagt det jeg sier til deg...
...og jeg ville ha hørt etter.
- Nei, det ville du ikke. - Jo.
- Nei. - Jo.
- Nei. - Du har rett.
Hvordan står det til med ham?
Deres Majestet...
Ikke bry Dem.
Tar det så lang tid å finne en måte å si det på, vet jeg det alt.
Far...
Slik går det med alle, gutt.
Kom.
Vi blir sene...
Og punktlighet er...
...prinsers måte å være høflige på.
Hans Majestet, kongen!
Faren Deres snakket vel med Dem om oppførselen i skogen.
Er det Deres sak, storhertug?
Deres sak er min sak, Deres Kongelige Høyhet.
Det sømmer seg ikke å la kronhjorten leve.
Bare fordi det er slik, trenger det ikke være det.
Eller noe slikt.
Mester Phineus, penselens mester, venter tålmodig.
Få ham til å virke attraktiv, mester Phineus.
Vi må tiltrekke oss en passende brud...
...selv om han ikke vil høre på et ord jeg sier.
Jeg skal prøve å gjøre Dem fornøyd, Deres Majestet.
Men jeg kan ikke utrette mirakler.
Et glimrende lerret, mester Phineus.
Takk.
Som om han vet noe om kunst.
Så disse portrettene...
...blir virkelig sendt utenlands?
Slik at de høyvelbårne kommer på ballet du skal arrangere.
Det er en tradisjon. Den er elsket.
Og der skal du velge en brud.
Fascinerende.
Må jeg gifte meg, hvorfor ikke med ei god, ærlig landsens jente?
Hvor mye land vil denne "gode, ærlige landsens jenta" gi oss?
Hvordan vil hun gjøre kongeriket sterkere?
Vi er et lite kongerike blant store nasjoner.
Og verden er farlig.
Hør her, gutt.
- Løfter Dem, mester Phineus. - Bra.
Jeg vil at både du og kongeriket skal være trygge.
Greit, far...
...på én betingelse.
La alle få invitasjoner, ikke bare adelen.
Krigene har gitt oss alle sorg.
Hva tror dere?
Vil det glede folket?
Jeg skjønner det ikke, Deres Majestet.
Men jeg ville ikke hatt noe imot litt moro.
Jeg tror vi har inngått en avtale.
Et ball til folket...
...og en prinsesse til prinsen.
Høres ut som et skritt i riktig retning, om dere spør...
Vi spurte ikke Dem.
Jeg beklager. Slem maling, slem pensel.
Ned, vær så snill, Samson.
Jeg har ikke engang ei pute.
Nettopp, ned. Ikke så...
Jeg ligger på gulvet.
Jeg ligger bokstavelig talt på gulvet. Beklager.
Dette er faktisk en veldig god vinkel for Dem.
Flotte nesebor. Kan jeg få en lengre pensel?
De ser ikke bra ut, frøken.
Slett ikke.
Hvorfor blir De der når de behandler Dem slik?
Fordi jeg lovet moren og faren min...
...å ta vare på stedet der vi var så lykkelige.
De elsket huset vårt...
...og nå som de er borte, elsker jeg det for dem.
Det er hjemmet mitt.
Hør etter! Hør etter!
Stille!
"Dere skal vite...
"...at på denne dagen om to uker...
"...skal det på slottet arrangeres...
"...et kongelig ball.
"På dette ballet...
overensstemmelse med gammel skikk...
"...skal prinsen velge en brud.
"Videre..
"...etter prinsens befaling...
"...erklæres det hermed at hver pike i kongeriket...
"...fra adel og allmue...
"...inviteres til å delta.
"Slik er vår edle konges ordre."
Unnskyld, frue.
Ella gledet seg svært til å møte lærlingen Kit.
Og stesøstrene var litt fascinerte over å skulle møte prinsen.
Jeg skal lure ham til å elske meg. Det skal jeg jammen.
Dette er de kjempestørste nyheter.
Ro dere ned.
Hør på meg-
En av dere må vinne prinsens hjerte.
Gjør det, så er vi fri fra gjelden vi ble fanget i...
...da vi kom hit til hutaheiti!
Jeg, en prinsesse?
Eller heller jeg...
...en prinsesse?
Nå har du fortalt nyheten...
...så hvorfor er du her ennå?
Dra straks tilbake til byen...
...og be syersken lage tre fine ballkjoler til oss.
Tre?
Så omtenksomt av deg.
Hva mener du?
Å tenke på meg.
Tenke på deg?
Mamma, hun tror den andre kjolen er til henne.
Stakkars dumme lille Aske. Så flaut.
Du er for ambisiøs for ditt eget beste.
Nei. Jeg vil bare møte vennen min.
La meg være svært tydelig.
En kjole til Anastasia...
...én til Drizella...
...Og én til meg!
Hun skjønner ikke hva det betyr.
Bra. Nettopp.
Da er det avgjort.
Gå!
Alle jenter i kongeriket vil jakte på prinsen.
Du må komme dit først før syersken drukner i arbeid!
Si hva hun sa, Drizella.
Jeg snakker fransk, ikke italiensk!
Våkne, Deres Kongelige Høyhet, De er fortumlet.
Beklager.
De har vært utenfor siden jakten.
Det er den vidunderlige jenta. Jeg bare må tenke på henne.
Men det fins mange jenter.
Men personligheten hennes, godheten...
De tror vel ikke hun har en søster?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke noe om henne.
Kanskje mysteriejenta kommer på ballet.
Det var derfor De inviterte til åpent hus.
Kaptein.
Det var til folkets beste.
Selvsagt.
Så overflatisk av meg.
Og hva om hun kommer?
Da sier De at De er prins.
Og en prins kan ta den bruden han ønsker.
- Hal - Ha?
Ja, "ha".
Far og storhertugen vil bare at jeg skal gifte meg med en prinsesse.
Hvis jenta fra skogen er så sjarmerende som De sier...
...skifter de kanskje mening.
Balldagen opprant...
...og hele kongeriket...
...holdt pusten i forventning.
Vil De at jeg skal bli Deres dronning?
Hvem? Jeg?
Strammere.
Strammere!
Strammere.
Slik ja!
Du er som en visjon, søster.
Takk, det samme.
Vi må konkurrere om prinsens hånd.
Men det betyr ikke at vi hater hverandre.
Selvsagt ikke, kjære søster.
Jeg ville ikke drømme om å forgifte deg før vi drar.
Heller ikke jeg om å skyve deg ned fra vognen på vei dit.
Eller jeg om å slå ut hjernen din på slottstrappen når vi kommer.
Vi er tross alt søstre.
Og blod er mye tykkere enn vann.
Vi lar prinsen avgjøre.
Jeg lurer på hvordan han er.
Hva betyr vel det?
Han er vanvittig rik.
Vil du ikke vite litt om ham før du gifter deg?
Så visst ikke. Da kan jeg forandre mening.
Jeg skal vedde på at du aldri har snakket med en mann før.
Har du vel, månefjes?
En gang.
Med en herre.
Sikkert en kroppsarbeider.
En lærling.
Han var lærling, ja.
Alle menn er tosker, sier mamma.
Jo før du lærer det, jo bedre.
Den første dansen, min frue?
Drømmeprins, De er så uskikkelig!
- Jeg vil prøve den. - Nei, jeg bruker den.
- Neil - Neil
Det var ikke første gang...
...Ella faktisk syntes synd på de to intrigemakerne...
...som kunne være like stygge inne i seg som vakre utenpå.
Min prins!
Han vil elske meg!
Men jeg skal bli dronningen hans!
Hvis stemoren hennes ikke ville bestille en fjerde kjole...
...syntes Ella at det ikke var noen grunn til...
...å ikke prøve å lage en selv.
Dessuten fikk hun litt hjelp.
Mine kjære jenter.
Det å se dere slik...
...får meg til å tro at én av dere kanskje får prinsen.
Og at dere begge kan ha en sjanse!
Jeg tror ingen i kongeriket vil overstråle døtrene mine.
Askepott?
Den har ikke kostet deg noe.
Det var min mors gamle kjole.
Askepott på ballet!
Ingen vil ha en tjenestepike til brud.
Etter alt jeg har gjort...
Jeg ønsker ikke å ødelegge noe.
Ikke engang å møte prinsen.
Og det vil du ikke, for du får ikke dra.
Men alle pikene i landet er invitert...
...etter ordre fra kongen.
Det er kongen jeg tenker på.
Det ville vært en fornærmelse mot Kongefamilien...
...å ta deg med til slottet kledd i de gamle fillene.
Filler?
Den tilhørte moren min.
Beklager å måtte si det...
...men din mors smak var tvilsom.
Denne greia er så gammeldags...
...at den praktisk talt faller fra hverandre.
Skulderen har raknet.
- Den faller fra hverandre. - Og denne!
Den er en latterlig, gammeldags vits!
Hvordan kunne du?
Hvordan kunne jeg noe annet?
Ingen skal få forbinde døtrene mine med deg.
Det ville ødelegge utsiktene deres...
...å komme sammen med ei fillete tjenestejente.
For det er du.
Og det vil du alltid være.
Merk deg mine ord!
Du skal ikke på ballet!
Kom igjen!
Beklager, mor.
Beklager.
Jeg sa jeg skulle være tapper, men jeg er ikke det.
Ikke nå lenger.
Jeg tror ikke lenger.
Unnskyld meg.
Kan De hjelpe meg, frøken?
Bare en liten brødskorpe, eller bedre, en kopp melk?
Ja.
Ja, ja.
Jeg tror jeg kan finne noe til Dem.
Hvorfor gråter De?
Det er ingenting.
Ingenting?
Ingenting.
Hva er en skål med melk? Ingenting.
Men snillhet gjør det til alt.
Jeg vil ikke skynde på deg, men du har ikke lang tid, Ella.
Hvordan kjenner De meg?
Hvem er De?
Hvem jeg er?
Jeg trodde du alt hadde funnet det ut.
Jeg er sin klode be.
Jeg mener: din gode fe!
Det kan du ikke være.
Hvorfor ikke?
De fins ikke.
De blir bare funnet på for barn.
Trodde ikke din egen mor på dem?
Ikke si nei, for jeg hørte henne.
Hørte du henne?
Fiddel-faddel, fiddel-faddel.
Nettopp. Det første først.
Få ta på meg noe mer komfortabelt.
Det var bedre.
Hvor var jeg?
Hvordan klarte du...?
Åja.
La oss se.
Vi trenger noe som ligner på en vogn.
Det trauet?
Det ligner ikke egentlig på en vogn.
Nei, jeg ser etter frukt og grønnsaker.
Dyrker dere vannmeloner?
Nei.
Kantalupp?
Jeg vet ikke engang hva det er.
Artisjokk?
Kumquat?
Bifftomat?
Vi har gresskar.
Gresskar?
Dette blir første gang for meg.
Alltid interessant.
Jeg jobber vanligvis ikke med squash.
For bløte.
Få se. Det får duge.
Ja. Kniv?
Her.
Takk, vennen.
Hallo, min merkelig oransje grønnsaksvenn.
Et raskt snitt på deg.
Vidunderlig!
Tungt gresskar!
Se opp, muser!
Ja ja. Samme det.
La oss gjøre det her.
Gjøre hva her?
Gjøre gresskaret om til en vogn.
Du gjør meg faktisk nervøs.
- Skal jeg lukke øynene? - Det kan være bedre.
I himmelens navn. La oss bare gjøre det.
Det er så avgjort noe som foregår.
Knepet er...
Jeg har glemt hva knepet er.
Men jeg lurer på...
Blir det mye større...
Ja?
Forsiktig.
Mente du å gjøre dette?
Tror du det?
Løp!
Søk dekning!
Der!
En vogn.
Du er virkelig min gode fe.
Selvsagt.
Jeg forvandler ikke gresskar for hvem som helst.
Hvor er musene?
Musene?
Ja.
Mus, mus.
Der er de.
Bibbidi-bobbidi-bu!
Fire hvite gamper.
Gus, så fin du er!
Men hvordan klarte du...?
Hvor er vi?
Har vogn, hester... Lakeier!
Lakeier?
Hallo, vidunderlige herr Fisle.
Bibbidi-bobbidi-boo!
Hallo!
De kalte?
Nå trenger jeg en kuskemann.
Kuskemann?
Sa jeg: "Kuskemann"? Jeg mente gås.
Jeg kan ikke kjøre. Jeg er ei gås.
Nå, husj!
Alle på plass, ingen tid å miste!
Kom igjen!
Gode fe!
Ja, hva er det?
Kjolen min.
Jeg kan ikke dra i denne kjolen.
- Kan du stoppe den? - Stoppe den?
Nei. Jeg gjør den til noe nytt.
Å nei, vær så snill, la være.
Den var min mors.
Og jeg vil gjerne ha den på når jeg drar til slottet.
Det er nesten som å ta henne med meg.
Jeg skjønner.
Men det er vel greit for henne om jeg forbedrer den litt?
Ville ikke ha noe imot en fin blå en?
Nei.
Der.
Den er vakker.
Hun ville elsket den.
Kom igjen. Dra. Fort!
Du blir sen!
Dette er helt nytt for meg!
Du store min.
Stans den hersens vognen!
Takk.
Et øyeblikk!
Er de de beste du har?
Det går bra. Ingen får se dem.
Nei, de vil ødelegge antrekket. Fort.
Ta dem av. Virkelig ganske fæle.
La oss ta noe nytt til en forandring.
Jeg er ganske flink med sko.
Men...
De er laget av glass?
Ja.
Og de er veldig behagelige.
Ella, du må virkelig dra nå.
Gode fe?
Hva er det?
Stemoren min og jentene?
Ikke vær redd.
Jeg skal sørge for at de ikke gjenkjenner deg.
Dra nå.
For du skal på ballet.
Ella!
Jeg glemte det nesten.
Husk at magien bare varer en begrenset tid.
Ved siste ekko fra siste klokke på siste slag ved midnatt...
...blir fortryllelsen brutt...
...og alt blir slik det var før.
Midnatt?
Midnatt.
Det er mer enn nok tid.
- Bare dra da. - Takk.
Takk.
Kjør, Gåse!
Farvel!
Prinsesse Mei Mei av Fujian.
Prinsesse Shahrzad av Seljukene.
Prinsesse Chelina av Zaragoza!
Prinsesse Imani av Shona!
Prinsesse Hiina av Krysantemum-tronen!
Lady Tremaine og hennes døtre.
Jeg heter Drizella.
Og jeg Anastasia.
- Folk vil vite det. - Jeg er den intelligente.
Jeg er veldig vakker.
Den svært intelligente frøken Drizella...
...og den svært vakre Anastasia.
Kom igjen!
Lord Veneering.
Hvem ser du etter?
Ingen.
Det er jenta i skogen, ikke sant?
Derfor var du så sjenerøs med invitasjonene.
Far, det var for folket.
Jeg vet du elsker folket, Kit.
Men jeg vet også at du er forgapt i noen.
Men du har bare møtt henne én gang, i skogen.
Du vil jeg skal gifte meg med noen jeg har møtt én gang, i kveld.
En prinsesse.
Det blir en prinsesse eller ingenting.
Hold dørene! Det kommer én til.
Hennes Kongelige Høyhet, prinsesse Chelina av Zaragoza.
De er like pen som på bildet.
Og Deres lille kongedømme er fortryllende.
Jeg håper prinsessen ikke synes vårt "lille kongedømme" er for begrensende.
Frøken.
Takk.
Jeg er redd, herr Fisle.
Jeg er bare ei vanlig jente, ingen prinsesse.
Og jeg er bare en firfisle, ingen lakei.
Nyt det mens det varer.
Deres Majestet, Deres Kongelige Høyhet...
...mine damer og herrer...
...ærede gjester og folk fra vårt land...
...prinsen skal nå velge partner til første dans.
La ballet begynne!
Unnskyld meg.
Jeg ber så mye om unnskyldning, Deres Kongelige Høyhet.
Jeg vet ikke hva som skjedde.
Herr Kit.
Det er Dem...
...er det ikke?
Nettopp.
Deres Høyhet...
Hvis De tillater...
...det vil si...
...det ville vært meg en stor glede...
...hvis De ville gi meg æren av å føre Dem gjennom denne...
...den første...
Dansen?
Ja,dansen.
Nettopp.
Alle ser på Dem.
Tro meg, alle ser på Dem.
Hvem er hun?
Jeg aner ikke.
Hvem er det, mamma?
Jeg er ikke helt sikker, men dette tegner ikke godt.
Kjolen hennes er nydelig.
- Og så pen hun er. - Konsentrer dere!
Få prinsen forgapt i dere, tosker! Kom dere ut dit!
Men ingen har bedt oss om å danse.
Mine herrer, får jeg presentere mine døtre, Anastasia, Drizella.
Kom igjen!
Smil.
Bli med meg.
Kom deg dit. Smil.
Så De er prinsen!
Ikke selveste prinsen.
Det er mange prinser i verden.
Jeg er bare én av mange.
Men De heter ikke egentlig Kit.
Jo visst, og faren min kaller meg ennå det...
...når han er spesielt vennlig innstilt.
Men De er ingen lærling.
Jo. En monarklærling.
Lærer fortsatt håndverket mitt.
Du verden!
Vær så snill å tilgi meg.
Jeg trodde De ville være annerledes om De visste.
Jeg trodde De var ei god, ærlig landsens jente...
...og nå skjønner jeg at De ikke ville imponere for mye.
Liten sjanse for det.
Ingen flere overraskelser?
Nei.
Er det Dem?
Jeg hater meg selv på malerier. Gjør ikke De?
Ingen har malt meg.
Å nei? Det burde de.
Hvem er hun?
Hun sa ikke navnet sitt, Deres Nåde.
Spurte du ikke?
Jeg hadde åndenød...
...etter å ha presentert Blodwyn av Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyr...
Hold kjeft.
Absolutt.
Jeg kan ikke tro dette!
Nei! Ikke henne!
Vil de ikke savne Dem på ballet?
Kanskje.
Men la oss ikke gå tilbake ennå.
Hva er galt?
Når jeg går tilbake, vil de prøve å finne en dame til meg.
Giftemålet mitt skal være en fordel.
En fordel for hvem?
Det er et godt spørsmål.
De har vel rett til å velge selv.
Og jeg må veie det mot kongens ønsker.
Han er en klok hersker og en kjærlig far.
Kanskje han skifter mening.
Jeg er redd han ikke har mye tid på seg.
Stakkars Kit.
Folk sier hun er en prinsesse.
Prinsen vår virker ganske inntatt i henne.
Hun gikk rett til ham.
Hun var virkelig effektiv.
Men er hun prinsesse, kan dette være bra.
Jeg har alt lovet ham bort til prinsesse Chelina.
Men...
Tilgi meg, Deres Nåde.
Jeg mente ikke å trenge meg på.
Nei, De må tilgi meg, frue.
Deres hemmelighet er trygg hos meg.
Jeg har aldri vist dette stedet til noen.
En hemmelig hage.
Jeg elsker den!
Vær så snill.
Nei, jeg burde ikke.
De burde.
- Jeg burde ikke. - Jo.
Jeg skal det.
Får jeg?
Vær så snill.
Den er laget av glass.
Og hvorfor ikke?
Tillat meg.
Takk.
Der.
Vil De ikke fortelle meg hvem De egentlig er?
Gjør jeg det, tror jeg alt kan bli annerledes.
Jeg skjønner ikke. Kan De iallfall si meg navnet Deres?
Jeg heter...
Jeg må dra.
Det er vanskelig å forklare.
Firfisler og gresskar og greier.
Vent!
Hvor skal De?
De har vært veldig snill.
Takk for en vidunderlig kveld. Jeg har elsket den.
Hvert eneste sekund!
"Firfisler og gresskar."
Beklager.
Unnskyld. Beklager så mye.
Du store min!
Min prins!
De har feil jente!
Han vil vite navnet hennes!
Jeg vet det.
Navnet hennes, dust. Få rede på det!
Det gjorde veldig vondt!
Deres Majestet.
Unge dame.
Jeg er veldig lei for det.
Ikke tenk på det, min kjære.
Jeg ville bare si, Deres Majestet...
...at Kit er det vidunderligste mennesket jeg har møtt.
Så snill og tapper.
Jeg håper De vet hvor høyt han elsker Dem.
Unnskyld meg!
Vent!
Hvor skal De?
Skynd dere!
Kom tilbake!
Skynd dere!
Skynd deg, herr Gås!
Vent!
Se OPP!
Kaptein, hesten min.
Nei!
Dette kan være et komplott for å lokke Dem fra slottet.
Deres far trenger Dem her.
Kaptein!
Jeg hadde det veldig hyggelig.
De måtte velge henne.
Ja.
Skynd deg, herr Gås!
Kom igjen!
Vær forsiktig!
Du godeste!
Du der!
Stans i kongens navn!
For et dårlig tidspunkt.
Stans der!
Jeg vet hva jeg skal gjøre!
Ja!
Åja!
Åpne denne porten!
Kjære vene!
Nei, nei.
Jeg er lei for det.
Den er veldig behagelig.
Hold kjeft!
Askepott!
Askepott! Vi må vekke henne.
Askepott!
Våkne, latsabb!
Te og en tallerken kjeks.
Velkommen tilbake!
- Du virker munter! - Og våt!
Jeg gikk en tur i regnet for å muntre meg litt opp.
Typisk.
Te.
Vi kommuniserte ikke bare med ord.
Sjelene våre møttes.
Nettopp. Min og prinsens sjel.
Din sjel var ved bankettbordene.
Du så ham ikke danse med meg.
Danse med deg?
Han snakket ikke engang med deg.
Det var ikke vår feil, mor. Det var den jenta.
Mysterieprinsessen.
Mysterieprinsessen?
Du store min, for en sjarmerende idé.
Hun var ingen prinsesse.
Men en hoven inntrenger som viste seg fram.
Å ja?
En vulgær ung flokse kom på ballet...
...til og med alene...
...og til alles skrekk bød hun seg fram for prinsen.
Og han danset faktisk med den stygge skapningen.
- Å ja? - Ja.
Det var medlidenhet.
Han var for høflig til å sende henne bort foran alle.
Men han ville ikke utsette oss mer for den anmassende tøsen...
- ...og førte henne vekk. - Og irettesatte henne.
Men hun nektet å dra...
...og slottsvaktene jaget henne fra festen!
Jeg syns synd på prinsen. Så dårlig smak.
De hører sammen.
Det er ikke viktig, jenter.
Ballet var bare en avledning.
Prinsen får ikke gifte seg av kjærlighet.
Han er lovet bort til prinsesse Chelina av Zaragoza.
Storhertugen fortalte det til meg selv.
Det er veldig urettferdig.
Ja.
Slik er verden.
Hallo igjen.
Takk for hjelpen.
Det var virkelig som en drøm.
Bedre enn en drøm.
Ella gledet seg til å skrive ned alt som hadde skjedd...
...slik at hun kunne huske alt sammen...
...som om hun fortalte moren og faren sin...
...om slottsballet og da hun var sammen med prinsen.
Først og fremst prinsen.
Du har kommet.
Bra.
Å, far.
Ikke forlat meg.
Jeg må.
Du trenger ikke være alene.
Finn deg en brud.
Prinsesse Chelina.
Hva om jeg beordret deg til det?
Jeg elsker og respekterer deg, men vil ikke.
Jeg tror vi ikke trenger å lete utenfor grensene våre...
...etter styrke eller rettledning.
Det vi trenger, er like foran oss.
Og vi trenger bare tapperhet og snillhet til å se det.
Nettopp.
Du har blitt selvstendig.
Bra.
Og kanskje i den korte tida jeg har igjen...
...kan jeg bli faren du fortjener.
Du trenger ikke gifte deg for å oppnå noe.
Men for kjærlighet.
Finn den jenta.
Finn henne.
Hun alle snakker om.
Den glemsomme...
- ...som mister skoene sine. - ...mister skoene sine.
Vær glad, gutt.
Takk, far.
Takk, Kit.
Jeg elsker deg, gutten min.
Jeg elsker deg, far.
Da sørgeperioden var over, ble det sendt ut en proklamasjon.
Hør etter! Hør etter!
Dere skal vite at vår nye konge...
...hermed erklærer sin kjærlighet til...
...mysterieprinsessen...
...som gikk med...
...glass-sko på ballet.
Og ber om at hun kommer til slottet...
...der, hvis hun ønsker det...
...han straks vil gifte seg med henne...
...med alle tilhørende seremonier.
Leter du etter denne?
Den må ha litt av en bakgrunnshistorie.
Vil du ikke fortelle den?
Nei?
Greit.
Jeg skal fortelle deg en historie.
Det var en gang...
...ei vakker ung jente...
...som giftet seg av kjærlighet.
Og hun fikk to hengivne døtre.
Alt var bra...
...men én dag døde mannen hennes...
...hennes liv lys.
Neste gang...
...giftet hun seg for sine døtres skyld.
Men den mannen ble også tatt fra henne.
Og hver dag måtte hun se på hans elskede barn.
Hun hadde håpet å gifte bort...
...én av sine vakre, dumme døtre til prinsen.
Men han ble forgapt i ei jente i glass-sko.
Og så...
...levede jeg ulykkelig til mine dagers ende.
Historien min er visst slutt.
Fortell meg din.
Stjal du den?
Nei.
Jeg fikk den.
Fikk den?
Ingen får noe.
Vi må betale og betale for alt.
Det er ikke sant.
Snillhet er gratis. Kjærlighet er gratis.
Kjærlighet er ikke gratis.
Slik skal du betale meg...
...hvis du skal få det du ønsker.
Ingen vil tro deg, ei skitten tjenestejente uten familie...
...hvis du gjør krav på prinsens hjerte.
Men hvis en respektabel kvinne presenterer deg...
...blir du ikke ignorert.
Når du blir gift...
...skal du gjøre meg til leder for den kongelige husholdningen.
Vi gifter bort Anastasia og Drizella til rike lorder.
Og jeg skal håndtere den gutten.
Men han er ingen gutt.
Og hvem er du?
Hvordan skal du styre et kongerike?
Best å overlate det til meg.
Slik får vi alle det vi vil ha.
Nei.
Nei?
Jeg klarte ikke å beskytte faren min mot deg...
...men jeg skal beskytte prinsen og kongeriket...
...uansett hva som skjer med meg.
Det er en feil.
Nei!
Hvorfor?
Hvorfor er du så ondskapsfull?
Jeg skjønner ikke.
Jeg har prøvd å være snill mot deg.
Du? Snill mot meg?
Ja.
Selv om ingen fortjener å bli behandlet slik du har behandlet meg.
Hvorfor gjør du det?
Hvorfor?
Fordi du er ung, uskyldig og god.
Og jeg...
Nei!
Får jeg spørre hvor De har fått denne fra?
Fra ei fillete tjenestejente i husholdningen min.
Mysterieprinsessen tilhører allmuen.
De kan tenke Dem hvor forskrekket jeg ble over lureriet hennes.
Har De ikke sagt det til noen andre?
Ikke engang mine egne døtre.
Ingen trenger å få vite sannheten.
De har spart kongeriket for store problemer.
Og jeg vil at det skal forbli slik.
Truer De meg?
Ja.
Så hva ønsker De?
Jeg vil gjerne bli hertuginne.
Og døtrene mine skal gifte seg rikt.
Avtale.
Og jenta?
Gjør hva De vil med henne.
Hun betyr ingenting for meg.
Hvor?
Forlatt i veikanten.
- Har De funnet henne? - Jenta?
Nei, hun har forsvunnet.
Det må være en grunn til at hun forsvant.
Kanskje hun har blitt hindret i å snakke.
Ikke mist motet, Kit.
Snarere tvert imot, mist motet og bli klokere.
Folket må vite at kongeriket er trygt.
At kongen har en dronning, og at landet kan få en arving.
De ønsker å møte framtida med visshet!
Enig! Så la oss bli visse.
Jeg er konge.
Jeg sier vi skal lete etter mysterieprinsessen...
...selv om hun ikke vil bli funnet.
Jeg må treffe henne igjen.
Men blir hun ikke funnet...
...må De gifte Dem med prinsesse Chelina til kongerikets beste.
Til kongerikets beste.
Enig.
Men Deres Høyhet...
Men De skal gjøre alt De kan.
Selvsagt, Deres Majestet.
De har mitt ord.
Neste.
Skoen reiste over hele kongeriket...
...og besøkte hver eneste pike, høy og lav og alle imellom.
Du store min!
De først, frue.
Jeg får prøve.
Nettopp. Så sannelig. Hvor vil De ha meg?
Jeg går opp.
Forsiktig, foten min er litt opphovnet.
Jeg har...
Det er gjæren.
Storhertugen holdt ord.
Han gjorde alt for å vise prinsen...
...at mysterieprinsessen ikke kunne finnes.
Den passer!
- Den passer Dem ikke. - Jo.
- Den passer ikke. - Den er min!
- Jeg er mysterieprinsessen! - Gi skoen tilbake.
Ta skoen fra henne!
Ikke ta fra meg skoen, vær så snill!
Det er skoen min!
Gi plass til skoen!
Får jeg prøve den andre foten?
Jeg tror ikke det.
Men uansett hva de prøvde...
...ville ikke skoen passe på selv de mest attraktive pikene.
Vi har funnet mysterieprinsessen for dere!
Hva er galt, kaptein?
Vi har ikke funnet jenta.
Jeg er skuffet på kongens vegne.
Kom igjen. Ikke mist motet.
Det er ett hus igjen.
Hver stein må snus.
- Hester! - Hester!
Mor, dette er sjansen vår!
Slipp dem inn!
Mine herrer! For en vidunderlig overraskelse.
Får vi et øyeblikk, gode frue?
Selvsagt, Deres Nåde.
Vær så god. Denne veien.
Ella visste ikke hvem som var nedenunder.
Heller ikke brydde hun seg.
For ingen hadde kommet for å besøke henne.
Stans, Jacqueline!
Den krympet.
Prøv igjen.
Nok!
Du var min venn Dilly dilly
Selv om Ella var trist, lot hun seg ikke knekke.
Hun visste at ballet...
...og hennes tid med prinsen...
...ville bli vakre, fjerne minner...
...som dem om hennes far og mor...
...og hennes gylne barndom.
Den passer!
Uflaks, frøken.
Lavendel-grønn Dilly dilly
Lavendel-blå
Du var min venn Dilly dilly
Fra vi var små
Godt.
Oppgaven vår er fullført, kaptein.
Men skjebnen kan likevel smile til oss, jenter.
Ja visst, frue!
Lavendel-grønn Dilly dilly
Lavendel-blå
Du var min venn Dilly dilly
Fra vi var små
Hør fuglens sang
Dilly dilly
Syng du med dem
Vit du er trygg Dilly dilly
Her i vårt hjem
Her er ingen fare Dilly dilly
Hører De det, Deres Nåde?
La oss dra, kaptein.
Bare et øyeblikk.
Frue...
...er det ingen annen pike i huset Deres?
Ingen.
Så har katten Deres lært å synge?
Nok skuespill i dag, kaptein. La oss dra.
Men hun lyver, Deres Nåde.
Nonsens! Jeg stoler på damen. Vi drar.
Storhertug!
Deres Majestet.
En nydelig sang. Får meg til å ønske å bli litt til.
Deres Majestet, jeg visste ikke...
Kaptein, vil De undersøke dette?
Gjerne, Deres Majestet.
Lavendel-grønn Dilly dilly
Lavendel-blå
Der! Ser De?
Jeg sa at det ikke var noen viktig.
Det får vi se på.
Frøken.
De bes hermed om å gå til kongen.
Jeg forbyr deg å gjøre dette!
Og jeg forbyr Dem å forby henne!
Tror De De kan stanse kongens offiser?
Er De keiserinne?
En helgen?
En guddom?
Jeg er moren hennes.
Du har aldri vært...
...og vil aldri bli moren min.
Kom igjen, frøken.
Bare husk hvem du er, ditt krek!
Ville den hun egentlig var, være nok?
Ingen magi kunne hjelpe henne denne gangen.
Dette er kanskje den største risikoen noen av oss vil ta.
Å bli sett slik vi egentlig er.
Vær tapper og vær snill.
Hvem er De?
Jeg er Askepott.
Deres Majestet...
Jeg er ingen prinsesse.
Jeg har ingen vogn...
...ingen foreldre...
...og ingen medgift.
Jeg vet ikke engang om den vakre skoen vil passe.
Men...
...gjør den det...
...vil De ta meg som jeg er?
Ei ærlig landsens jente som elsker Dem.
Selvsagt.
Men bare hvis De vil ta meg som jeg er.
En lærling som ennå lærer sitt håndverk.
Vær så god.
Askepott!
Ella!
Min kjære søster! Jeg er lei for det.
Veldig lei for det.
Skal Vi?
Jeg tilgir deg.
Tilgitt eller ikke...
...dro Askepotts stemor og døtrene hennes...
...snart bort sammen med storhertugen...
...og satte aldri sin fot i kongeriket igjen.
De ville ha blitt glade i hverandre.
Vi må få malt et portrett av deg.
Å nei. Jeg hater å se meg selv på malerier.
Vær snill.
Og vær tapper.
Så blir alt bra.
Er du klar?
For hva som helst, så lenge det er sammen med deg.
Min dronning.
Min Kit.
Og så ble Kit og Ella gift...
...og som hennes gode fe kan jeg si...
...at de ble ansett som...
...de mest rettferdige og snilleste herskerne kongeriket har hatt.
Og Ella fortsatte å se verden ikke som den er...
...men slik den kunne være...
...hvis du bare tror på mot...
...og snillhet og av og til...
...en liten anelse magi.
SLUTT
EVENTYRET OM ASKEPOTT
Hvor ble det av alle sammen?