Hvorfor blåser vinden?
Den visker bort sporene hvor vi har gått, -
- slik at ingen kan si om vi ennå eksisterer.
For lenge siden, da lysets og mørkets krigere-
- støtte på hverandre på rettferdighetens bro, -
-og blodet rant-
- holdt ikke den store Gesers hjerte det ut-
-og han stoppet slaget.
Men når tiden er inne, når natten er lenger enn dagen-
-vil en ny Stor en komme.
Mørket vil senke seg over verden og ingenting kan redde den-
-utenom Skjebnens Kritt, -
- som oppbevares i en uinntagbar festning.
Alle som kommer etter det og går gjennom portene-
-forsvinner i den endeløse labyrinten.
Slik har det alltid vært-
-helt til Tamerlane kom.
NORD IRAN TAMERLANES HÆR
Nåde!
Nåde! Vis nåde!
Vær så snill! Jeg har ikke gjort deg noen skade.
Ikke drep meg!
Tempelet med Krittet. Det er der inne.
Lenge og hardt har du kjempet for å komme hit, Tamerlane.
Jeg vil bestemme over verdens skjebne.
Du kan ikke en gang bestemme over din egen skjebne.
- Hva bør jeg skrive? - Hva vil du?
- Jeg vil leve! - Så skriv det.
Tempelet med Krittet.
Det har du sagt før.
Ikke drep meg. Ikke...
"Fra da av gjorde ikke Tamerlane noen feiltagelser-
-som han ikke kunne rette opp."
Visste du det?
Lærling Nazarova, gjør meg en tjeneste og legg bort den boken.
TAMERLANE
Kan det være at Krittet finnes? Finnes det noe du vil forandre?
Kan du flytte bort kneet?
Hvorfor snakker du alltid til meg som om jeg gjorde noe galt?
Nå er det nok. Flytt kneet ditt.
Jeg er sulten.
Vel, da kanskje-
-jeg kan by deg på middag?
Virkelig? Hvor da?
- Her, kinesisk. - Kinesisk?
Høres bra ut. I morgen klokken 6. Nei, 7.
- Ja? - Ja.
I orden, da gjør vi det.
- Hvis ikke noe skjer. - Det behøver du ikke å si.
Er noen der ute i nærheten av Exposenteret?
Gorodetsky. Jeg er rundt fem minutter fra stedet.
Det rapporteres om et menneske som er angrepet.
En annen gammel kvinne. Samme mønster som før
Spiddet i ryggen av en stor nål. Angrepet bakfra.
Nålen ble satt slik at den gikk inn under offerets skulder.
Hva er det som skjer?
Overfallsmannen suger ut offerets energi.
Ingen identifisering. Vær forsiktig. Han er veldig farlig.
Beklager. Kan ikke ta saken, jeg har en lærling med meg.
Hører deg. 1485, vi er på vei.
Takk, Anton. Jeg visste jeg kunne stole på deg.
Noen må virkelig ta seg av disse Mørke.
Gå ikke inn i Mørket uten meg.
Beveg deg langsomt og trekk pusten dypt inn.
Og andre nivå er utenfor rekkevidde.
- Hva er der inne? - Vet ikke. Har aldri vært der.
Mygg blir det sagt.
- Selv mygg kan ikke leve der. - Boris Ivanovich sier de gjorde det.
Klart, hvis han sier det.
Bare bruk lommelykten for å lyse opp, ok?
- Hva gjør denne? - Ikke rør denne.
Akkurat der!
Sveta.
Sveta!
Hva pokker tror du at du gjør?
Sveta!
- Hvem gav deg lov til å gå? - Slutt å rope til meg.
Han skadet meg.
Jeg har vondt i skulderen.
Han stakk meg under skulderen og så...
Så falt jeg ned og...
Stopp, din drittsekk!
- Stopp! Bli stående! - Sveta!
- Stopp!
Forsiktig. Vent et øyeblikk. Ok? Forsiktig.
- De slapp unna alle sammen. - Kom igjen, av veien!
Kom tilbake!
Flytt dere, gi plass!
Sveta!
Stopp!
Bli stående! Ikke rør dere!
Hei!
Ikke!
Stopp!
Nei!
Kom tilbake!
Bak deg!
Skynd deg nå!
Bak deg!
Bak...
Vent!
Hei!
Stopp!
Ikke skyt!
Herregud.
- Hvorfor adlyder du meg ikke? - Hvorfor stoppet du meg?
Jeg hadde ham nesten.
Jeg tar meg av ham, forstått?
Hvordan kjenner du han der?
- Jeg bare gjør det. - Men han er en Mørk en.
Mørk, lys, hvem bryr seg?
Hvordan skjedde dette med deg?
Bare en masse hyggelige mennesker i verden.
Så lenge du har denne ringen på, gjør du som jeg sier.
- Det gjør vondt. - Og er det ille?
Til døden skiller oss ad.
- Skriv under på dette. - Hva er det?
- En kontrakt. - Enda en?
Du har tydeligvis ikke kunnet skrive under på en til nå.
- Har ikke signert en for deg. - Det er for leie av hallen.
- Og den koster? - Ett tusen for hver time.
For denne?
Du eier virkelig ingen skam.
- Det er sånn det er for tiden. - Ikke så mye lenger.
Zavulon.
Yegor?
Hva skjedde med deg?
Du sa til meg at bare De Store kan gå inn i andre nivået av Mørke.
Gi meg våpenet ditt! Gi meg det!
For et par minutter siden ble et mord nær Expoundergrunnen forhindret.
En Mørk en angrep et menneske i full offentlighet.
- Arresterte dere noen? - Nei, vi gjorde ikke det.
- Ingen sak, ingen rettssak. - Vi har noen bevis.
Hva slags?
Nå har du gjort det.
- Hvem pokker var hun? - Rogova, sier ikke du til elevene dine...
...at å begå et mord er en kriminell handling lenger?
De vil ikke kunne bevise det.
Hvor er hatten din?
Er dette alt? Dette er ditt beste bevis?
Ja.
Hvordan så han ut?
- Husker ikke. Nei. - Du husker ikke?
Ok, la oss gi det til laboratoriet og la dem bekymre seg litt.
Anton, gi meg nøklene dine.
Førti-ni år siden jeg sist reiste med undergrunnsbanen.
- Det gleder meg å gi dem til deg. - Jeg har hele dagen.
Her.
Hvordan har du det, Sveta? Føler du deg ok?
Du trenger å spise noe.
La oss finne en restaurant.
Hvorfor fortalte du ikke Semyon at du kjente gutten?
Hva gjør vi nå?
Hvor går du?
Hvis denne hatten er et problem, hvorfor stjeler vi den ikke?
Hva er dette? Uteligger biff igjen?
Selvfølgelig ikke. Frivillige donorer.
Jeg har et lite ønske.
Min sønn, han har fått sitt første blodsertifikat i posten.
- Gratulerer. - Han drikker ikke.
De må ha stengt Nattevakt laboratoriet nå.
Hvor lagrer de bevisene?
I arkivet.
Du får til i morgen tidlig.
- Hvordan vil du at jeg skal dra dit? - Raskt.
Kostya var ute, så jeg skrev under.
Men jeg visste ikke. Finnes det en måte å ordne problemet på?
- Er ikke sønnen din en naturlig Annen? - Men...
Nei, han bet gutten selv.
Siden han hadde lungebetennelse! I begge lungene!
Tror Mor også hadde lungebetennelse.
Drittsekk!
Jeg beklager.
Det skjer.
Han må vente litt. Du kan gjøre det.
Virkelig? Jeg vil gjøre alt.
Hva du enn trenger.
Hva som helst?
Det ville være ulovlig.
Du forstår dette?
Forstår hva da? Nattevakt arkivet. Hvordan får jeg tak i hatten?
Hvordan? Hvordan?
La oss prøve å spørre faren.
I orden, matfolk! Vi trenger noe til en voksende gutt.
I orden. Opp med farten! Få det frem nå!
Her. Skål.
Drikk dette.
- Ja? - Mr. Gorodetsky.
Jeg er Yegors lærer, Galina Rogova. Din sønn mistet hatten, og jeg...
Beklager, feil nummer.
Slike hatter ser du over hele Moskva.
Godt gjort. Du vil komme langt.
- Å dykke inn i andre grads Mørke. - Det er ikke mye.
Jeg kunne ikke presse meg inn. Fikk knapt hånden inn.
Kan vi få en meny slik at vi kan bestille noe mat?
Du har allerede bestilt.
Jeg husker ikke det.
Bra.
Hvorfor er du så skitten?
Du er verre enn meg.
Det er Boris Ivanovich.
Så, Boris Ivanovich!
Hva er det du gjør?
Vi bare sitter her og venter på maten.
Har ikke du en time?
Har jeg? Jeg har glemt det.
Altså ikke i kveld.
I morgen. Klokken syv.
Du forstår at en uformell kontakt med lærlinger er forbudt.
- Det er litt sent for det, eller hva? - Vær så god.
Mange takk.
Jeg har ikke sett deg på en stund.
Går alt bra for deg?
Alt går akkurat som det skulle.
Ser deg senere, Zoar.
Anton.
Hun vil snart bli en Stor.
Det er ikke plass til to Store i denne byen.
Snakker du om meg?
Nei, Anton. Jeg mener sønnen din.
Hvis stiene til Yegor og Sveta krysser hverandre-
-vil verden gå tapt for mørket.
Se på deg. Du er en Lys en som drikker mørkt øl.
Hyggelig å snakke med deg.
Kom igjen. Spis, Yegor, spis. Morgendagen vil bli en stor dag.
Du trenger kraft.
Hva er det som skjer i morgen?
Vi vil treffe flere gjester.
Bestemor Darya vil komme, så hun kommer med Mashenka.
Det vil være presanger.
Kanskje noe du ville like?
- Det er tidlig for dette. - Jeg vil ikke gå.
Vi lærer deg alt.
Og vi vil måtte tvinge deg.
"Før han døde, ba Tamerlane tjenerne-
-om å begrave ham med knyttede never.
Ordrene hans ble utført."
Disse dumplingene til å ta med, Zoar.
Jeg går hjem.
- Dette er manti. - Ja, får være det samme.
Merkverdige Menneskers Liv.
Jeg har litt av et merkverdig liv.
En sønn som er Mørk og trist og en kjæreste med større talent.
Tamerlane hadde problemer med sin sønn.
Hvor store kunne problemene hans være den gangen?
Han ble drept.
Du burde ikke drikke mer, Anton, -
-ellers ender du opp i trøbbel.
Du har et hjerte av gull, Zoar.
- Hva skal du ha? - Ett hundre.
Her.
Du er advart.
"Tamerlanes gravsted forble lenge et mysterium.
I 1941, organiserte Professor Gerasimov-
- en ekspedisjon og dro til Samarkand.
Men den ble forstyrret av krigen-
- og ekspedisjonens rapporter ble spredt-
- over forskjellige arkiver og forskningssentre tilknyttet Sentral Asia."
"Ditt hus er forbundet." Hva er dette for tull?
Hør her, Gorodetsky. Virker som sønnen din er i trøbbel.
- De vil oppløse ham. - Jeg sa jo, feil nummer.
For en dårlig unnskyldning av en far.
Det er Yegors fødselsdag i morgen. Husket du det?
- Skaff en presang. - En presang?
- En hatt. - Hva slags hatt?
Som denne her.
Vet du hvor mange det finnes av denne i Moskva?
Jeg kan ikke hjelpe deg.
- Kan ikke eller vil ikke? - Ja.
- Jeg vil skrive til Inkvisisjonen. - Kom igjen. Skriv til hvem du vil.
Se og stikk av!
I dag står vi foran en ekstremt sterk rival. Hele landet-
-følger med på denne kampen.
Farlig. Et angrep!
Og Ovchinnikov redder mirakuløst!
Vårt lag går til et direkte motangrep. En lang pasning.
Og den...
Hei! Hei, kom igjen! Hei!
Skuddet er bra. Mål!
To pauser.
Det blir femten minutter. Så tar de...
ARKIV
...straffesparkene.
Vi har forandret på målforskjellen.
Balansen har endret seg, og forskjellen er dramatisk.
- Ja! Slå til! - Mål! Ja!
Dette er vendepunktet.
Det viktigste er nå å ikke falle tilbake til forsvar, men angripe-
-og det med stor forsiktighet.
Mål!
Sentral Asia spesialhvelv
Skjebnens Kritt.
"Ber om tillatelse til en ekspedisjon til Samarkand for å åpne graven i-
- Gur-Emir Mausoleet, hvor Tamerlane er begravet-
- sammen med Skjebnens Kritt i sin høyre hånd.
Geser. 19. juni, 1941. Avslag."
Vårt lag angriper igjen. Slår til!
Den er inne! Den er inne! Det er en 4-2 seier, men den kostet-
- mye nervøsitet ikke bare hos spillerne, men for deg og meg også.
Vi sees senere. Ta vare på deg selv.
Du er god.
Han sendte meg et slikt blikk. Det skremte meg.
- Er det ingen som dekker deg? - Jeg er alene.
- Vil du at jeg skal komme? - Jeg klarer meg.
Vær forsiktig, ok?
Hallo? Galya? Hva er det?
Unnskyld. Jeg er bare så utmattet.
- Ringer du meg senere? - Du ringer meg.
Ja. Jeg må komme meg hjem.
Galina!
Hvem er der?
Slutt med vitsene. Hvem er dette?
- En dommer - Ja?
- Og hvem står for retten? - Du gjør det.
Dette er 741. Etterforskerne er på åstedet.
Ambulansepersonellet har gått. De avga en rapport.
Galya! Galya! Galya! Slipp meg inn! Hun er datteren min!
Beklager, åstedet er stengt. Etterforskerne arbeider der.
Det finnes ingen sår i bevisene. Hvorfor tror du det er et mord?
Vi vet hvem som drepte kvinnen.
Du våger ikke å legge på til meg! Skjønner du det?
- Hold opp nå. Gi meg Zavulon! - Han er utilgjengelig.
- Sa du til ham at det var meg? - Ja, det gjorde jeg.
- Hvem er han sammen med? - Han kan ikke forstyrres.
Du kan ikke gå inn! Nei!
Jeg gjorde det du ba om. Du sa du ville hjelpe.
Gå og jobb. Jeg sier deg hva du skal gjøre i kveld.
- Hallo. - Ikke bry deg om noe.
Har du hørt om å banke på? Du burde prøve det.
Vel, se hvem som er her.
Jeg får ikke tak i din venn, hva er det hun heter.
Rogova er død.
Din jævel!
Vet du hvem som gjorde det?
Den mannen er fullstendig sinnsyk.
- Galina møtte Gorodetsky. - Vi trenger bevis for det.
- Tror du... - Gå og skaff det!
- I orden, jeg... - Gå nå!
Kan jeg ta bilen?
LYSVERKET
Skjebnens Kritt.
Samarkand Tamerlanes grav
Samarkand Velg
Brukernavn: Anton
Logg inn
BESTILLING KOMPLETT
DU HAR EN NY MAIL FRA ZAVULON
"Takk. Du har hjulpet din sønn og resten av oss.
Ødelegg beviset med en gang. Ikke glem at det er fødselsdagen hans."
SYSTEMFEIL
Klar?
Nok. Hva er det, hatt en dårlig kveld?
Er øynene mine røde?
- Kom igjen, vi skal treffe Geser. - Hvorfor det?
Kom igjen, kom igjen.
Det har kommet flere Mørke til byen.
Vi kontrollerer bydelene, vi er ferdig med Dimitrovka, Yaroslavka og Fili.
Men, Bibirevo, vi har ikke... Vi har ikke fått...
- En start. - En start ennå. Ikke ennå.
Vi har ikke nok menn til å dekke den.
Hvordan går det?
For mange Mørke har samlet seg.
De gjør seg klare for noe stort.
Ilya, husker du Galina Rogova?
- Rogova? - Ja, Rogova.
Etter min mening er hun farlig.
- Hun kan bryte våpenhvilen. - Nei, ikke nå lenger.
Galina Rogova ble funnet død i morges.
I gangen i leiligheten sin.
Hun hadde ingen sår noen steder.
Årsaken til dødsfallet: All livskraft var blitt fjernet.
I orden, unge pike, vær forsiktig nå.
Hva heter hun?
Mashenka.
Masha Rogova.
Kjenner du denne mannen?
Nei.
Hvis du tillater det, vil jeg snakke med Masha.
- Hallo, Mashenka. - Hei.
For en fin skilpadde.
Han er nesten som en ekte.
- Vet du hvem dette er? - Nei.
Hvor er mammaen din?
Min mor har gått.
Hun gikk på en lang tur.
Din mor gikk ikke noen steder, kjære.
Din mor er død.
Hva mener du, død?
Hun er død og borte.
Bestemor! Bestemor!
Hva er det? Hva er det, kjære?
Bestemor, mor er død. Mor er død og borte for alltid.
Kjære, lille engel. Hvor hørte du det?
En kvinne fortalte meg at det var sant.
Hvilken kvinne? Det er ingen her.
Min kjære, det var din mor, ikke sant?
Hun kom for å si farvel.
Saken er den at vi blir beskyldt-
- fordi en Lys Annen lager problemer i Moskva.
En Lys en som enten ikke vet at det er våpenhvile-
-eller verre, som ignorerer den.
Dette er situasjonen vi er i.
- Noen spørsmål? - Nei.
Takk. Dere kan gå nå, bortsett fra Semyon, Olga, -
- Ilya-
-og Anton.
Takk for komplimentet, Boris Ivanovich.
Jeg må anordne en intern etterforskning.
Skriv rapportene deres.
Hvor dere var den kvelden og-
- om alibiene deres kan bekreftes eller ikke.
Kan jeg få ballen?
Kom igjen.
- Hva er hovedfaget ditt? - Biologi.
Å ikke drikke menneskeblod, er det hva du studerer?
Du er ganske søt.
Synd at du er en vampyr. Vi kunne ha vært venner.
Så du tror ikke vi kan være det?
Ok, kanskje.
Rolig nå. Fortell meg en historie.
Nabovennen din, har han vært hjemme i det siste?
Hvorfor kaller du ham min venn?
Jeg kan ikke dømme deg.
Du kan gjøre hva du vil. Du er en Mørk en.
Du kan til og med bli venn med Lyse.
Takk så mye, frue.
Din humor er interessant.
I går kveld ble Galina Rogova drept i sitt hjem.
Hva har det med meg å gjøre?
Datteren hennes er 5 år gammel.
Jeg så at hun snakket med Gorodetsky i går kveld.
Mange takk.
Boris Moiseev
Hva har du?
Hun møtte Gorodetsky i går kveld.
- Hvordan fant du ut det? - Et vitne.
Vampyr, junior.
- Hvordan vet du det? - Kom hit. Jeg savner deg.
Send inn Gorodetsky.
Da de drepte Rogova var Gorodetsky i arkivet.
Ja.
Han har altså et alibi.
Men han vil ikke tilstå det og det er ganske riktig.
Vi har ikke noe valg og vi må gi ham til de Mørke.
Hva vil de gjøre med ham?
Jeg vet ikke, men de får ham ikke levende.
Har du tenkt ut noe?
Ja.
Olga, har du sett sjefen?
Sett deg.
Beklager, Olga, jeg må gjøre dette.
- Hva? - Jeg vet at du må.
Jeg vet ikke. Problemet er...
Har du fullstendig mistet forstanden?
Jeg beklager.
Anton, du ville aldri vært enig i det.
Anton.
Det vil bli i orden.
- Jeg trenger Geser et øyeblikk. - Kom deg bort, du og Geser.
Anton, ingen gav deg lov til å gå.
- Hva gjør vi med stemmen? - Ikke noe problem.
- Prøv det. Ja? - Ja?
- Topp! Nå er jeg en transvestitt. - Liker du det ikke?
Hvordan går du?
Husk at jeg ikke røyker. Du har griset til sminken allerede.
Jeg vil klare meg.
Hør etter. Ingenting i lommene. Det er derfor du har en veske.
En ting til. Du er en kvinne nå. Hold ryggen rett.
- Så hvorfor vrikker rumpa mi? - Reflekser.
- Du! - Rolig, rolig, rolig.
- Boris Ivanovich. - Hallo. Hei.
Jeg kommer innom. Senere.
- Hvor lenge skal jeg gjøre dette? - To eller tre dager...
...til vi finner morderen.
Så hvor skal jeg bo?
Finn på noe. Ring en av karene.
Hei, se, Semyon. Semyon. Hei, kan jeg komme og bo hos deg?
- Ok. Når begynner det? - I dag.
- Glem det. - Boris.
- Unnskyld. - Vi kan prøve Svetlana.
- Godt forslag. - Hva sier jeg?
Si at Boris Ivanovich har et problem med snorking.
Vent litt! Snorker jeg?
For å oppsummere alt sammen, -
-så har dere alle lært teknikken-
- til å oppdage gjemte objekter bak en barriere.
Svetlana. Vis oss et eksempel på introskopi.
Fortell oss hvem som banker på døren.
Det er Anton Gorodetsky.
Hallo.
Beklager at jeg forstyrrer.
Vær så god, Olga, ikke noe problem. Så hyggelig at du kunne komme.
- Mange takk. - Vi ser på introskopiens basis.
Siden du er her, kanskje du kan gi oss en demonstrasjon?
- Bare en liten en. - Det passer ikke så bra akkurat nå.
Hva som helst. Noe. Det vil bety mye for oss.
Jeg skal møte Svetlana.
Røyker du nå?
Stakkars Svetlana. Hva vil hun gjøre med ham nå?
Mange takk.
La oss dra.
- Anton kommer nok ganske snart. - Han kommer ikke.
- Hvordan vet du det? - Han ble opptatt med noe.
Vi skulle treffes og gå på en restaurant.
Det er ikke tid til det nå. Jeg forteller deg hvorfor senere.
Jeg har et spørsmål til deg.
Kom igjen, spør meg.
Hvor godt liker du Anton?
Du liker ham?
Han er litt rar noen ganger.
Som om han er redd meg.
Ikke som en kvinne.
Og ikke egentlig redd.
- Han bare... - Opprettholder avstanden sin?
Ja. Noe sånn.
Ingen overraskelse det. Du er spådd å bli-
- en stor heks, og han er kategori tre, hvis det engang.
Jeg bryr meg ikke om hans kategori. For meg som kvinne er det det samme.
Jeg elsker ham.
- Vær forsiktig der. - Vær forsiktig, du. Du er gal!
Hør her, jeg vet at det ikke angår meg, -
- men når du ser på det er det åpenbart.
Jeg tror han elsker deg. Veldig mye! Han er bare redd.
Redd for at det vil komme en dag-
- når du vil være for langt borte for at noe skal skje!
Ja, det er mulig. En dag kan noe skje, men akkurat nå er jeg her!
Kan du ikke se at den tiden er nå?
Det er nå.
Mine damer, er dere ok?
Bli stående hvor dere er. Vi er på vei.
Den natten da jeg ringte til ham... Kom inn.
...var han ikke hjemme.
Jeg ringte på mobilen og han la på.
Ikke viktig.
Kanskje han var opptatt.
Eller kanskje han har en annen.
Han har ikke hatt en annen på 12 år.
Virkelig? Da har han et slags kompleks.
Biokompleks.
"Utrolig naturlig måte å styrke hele helsebildet ditt...
-...og sexlysten." - Her.
Takk.
Hvorfor ser du på meg?
Jeg tar en dusj. Kan du sette på kjelen?
Hvorfor har han ikke hatt en kjæreste på 12 år?
Rart.
Virkelig, hvorfor?
Sveta, hør her.
- Hvordan kan jeg forklare dette? - Olga.
- Noen ganger svinger livet. - Olga.
- Da forandres alt for alltid. - Olga!
- Hvorfor for alltid? - Olga!
Kan du gi meg et håndkle? De ligger i kommoden.
- Ikke Olga. - Hva?
Hva sa du? Jeg kan ikke høre deg.
- Hva er det du gjør? - Ikke Olga. Anton. Jeg elsker deg.
Hva er dette?
Hva er det du gjør?
Ikke Olga. Anton.
De har byttet våre kropper.
Hvordan våger du å gjøre dette?
Hva fikk deg til å tro at du kunne gjøre dette mot meg?
Jeg vil ha deg ut herfra, hører du? Ut av mitt hus!
Stikk! Hvordan kunne du utnytte meg på denne måten?!
Hvordan våger du?!
Er du gal? Kom deg ut!
Kom deg ut nå!
Han fikk ikke tak i den, Sergei Federov.
Han har pucken, sentrer, men bommer
Nei, nei, nei! Kom igjen, kom igjen!
Laget vårt tar sjanser.
Kom igjen, kom igjen!
Gå, gå! Nå!
Dere idioter.
Hva er det de gjør? De tenker ikke.
Du burde ta litt hensyn til denne kroppen.
Er det ille det jeg gjør? Jeg ser til at den får mat.
For hvert ekstra gram på henne, vil hun fjerne kilo med kjøtt fra deg.
Den låsen virker ikke.
Vil du si hei?
Hallo, vampyr.
Ja, ja, ja!
Det var en kamp!
Utrolig hvordan menn vil tenke på alt for ikke å holde et løfte.
Hva mener du?
Vi hadde jo alvorlige planer om å gå til en restaurant.
Jeg får ikke lov til det.
Jeg må snakke med sønnen din.
Kostya!
Hei, Kostya.
Ja, hei.
Kom.
Hvem er dette?
Pappa.
Har du sett Gorodetsky? Fordi vi kan ikke finne ham.
Så synd.
Vi tror han har byttet kropp med-
-en ung kvinne.
Det er jo helt utrolig hva mennesker får seg til å gjøre.
Til deg. Håper du kommer deg ut av dette rotet så raskt som mulig.
Se, en Mørk en.
Hva slags type Mørk er han?
Den gutten fra Exposenteret, han betyr mye for deg, ikke sant?
Du hjalp ham så mye.
Prøver du å bryte meg ned?
Nok en gang ser jeg hva du er. En idiot.
Av gårde for å suge ut blodet til noen-
-og si et par magiske ord.
Hva er det du vil?
Ville du kjenne ham igjen i en annen kropp?
Vet ikke. Har ikke prøvd det.
Min, for eksempel.
Er du gift?
Ja. Og denne bilen er uvirkelig.
Jeg går.
- Jeg trenger et øyeblikk. - Ikke bland dørene.
Den med bildet av en gutt. Den er ikke for deg.
Ja, ja, ja.
Pokker ta.
De har lurt meg.
Godt jobbet, Anton. Nå har de beviset de ville ha.
- Jeg gjorde det ikke. Helt tilfeldig. - Ikke tilfeldig. Det var en felle.
Men Anton var ikke der.
Dere skulle ha blitt hjemme. Dere skulle ikke ha vært der.
Nå har de muligheten til å gjøre hva de vil med deg.
Hvorfor står vi stille?
- Leker du krig nå? - Zavulon!
Jeg lytter, Zavulon.
Jeg har med meg en formell mordanklage-
-mot Nattevakt agent-
- Anton Gorodetsky.
Har du det?
- Vel, kanskje vi kan finne ham. - Vi tar ham med det samme.
Han er ikke her.
Den vi anklager for å ha begått mordet-
-er i kroppen til den unge damen.
Hva er det du gjør? Hva er det du gjør?
Du har ingen rett til å blande deg inn.
Stopp dette her! Hvorfor gjør du ikke noe?
Nei!
- Nei! - Det er nok!
Hør på meg, vi kan ikke blande oss inn.
Hvis du bryter våpenhvilen, dreper de deg! Vi vil ikke oppnå noe.
- Linje 22. - Hva gjør denne bussen her?
Du må stoppe dette her!
Trå på den! Trå på den! Kom igjen!
La oss komme oss bort!
Du er en skuespiller, ikke sant?
Boris Ivanovich Geser
Hvis du ikke kan bevise at Gorodetsky-
- er uskyldig angående de Mørkes dødsfall-
-med riktige beviser, -
-vil vi utstede en ordre-
-for hans eliminering.
Dagvakt har allerede sendt et ønske om dette.
Her er en kopi.
Vi vil ikke gi ham til dere.
Jeg skriver en offisiell protest.
Hvis dere nekter å følge ordren, -
-vil resultatet bli en krig.
- Dette er en provokasjon av Dagvakt. - Den Høyere Krefter...
...vil ikke være på deres side i dette.
Anklagen brakt av Dagvakt er helt reelle.
Din protest vil bli avslått.
LYSVERKET - SAMARKAND
- Hallo. - Alisher, det er Gorodetsky i Moskva.
- Anton, venn! Hvordan går det? - Hei.
Ok. Jeg kommer dit ganske snart og jeg må komme til-
- Tamerlanes grav uten at noen vet noe om det.
Kan du klare det for meg?
- Hva? - Jeg snakket ikke med deg.
- Kan du hjelpe meg? - Jeg gjør alt for Gorodetsky.
Kom hit, vi vil ordne det. Hils til Semyon.
ZAVULON
Zavulon, det er en Gorodetsky som kommer hit.
Gorodetsky drar til Samarkand. Takk, Makhmud.
Jeg flyr altså til Samarkand?
Vent litt.
Flyet hans, hva om det styrtet?
Hva mener du?
Vi burde la papegøyen fly.
Ok.
- Der. - Og dette er?
Skyssen hans, selvfølgelig.
Til flyplassen.
ANTON
- Ja? - Olga?
Hvordan går det?
Dårlig. Vi må bytte tilbake.
Jeg møter deg på flyplassen om en halv time.
- La oss gå. - La oss ta heisen.
- Kroppen min. - Skal du reise?
- Jeg trenger den. - Er ikke kroppen min god nok for deg?
Jeg vil ikke at den skal bli tilgriset.
På hvilken måte?
Unnskyld oss.
Du kan slutte å stirre nå.
Vi burde gå.
- Hva er dette? - Et belte.
Nei, ikke det. Det er et våpen.
Hensikten med besøket?
Å studere monumenter i den gamle uzbekiske hovedstaden. Hør her...
-...jeg begynner å bli for sen til flyet. - Hvorfor Samarkand?
- Returen er i morgen tidlig. - Riktig. Ja, ja.
Hvor mange monumenter kan du se på bare en natt?
Ett.
Vent litt.
Ikke noen dagdrømming på vakt!
- Dette er til Samarkand? - Ja.
- Takk skal du ha. - Anton, hvor vil du hen?
- Sett dere. Vi tar snart av. - Selvfølgelig, ett øyeblikk.
- Sett dere nå. - Ok, ok, jeg sitter.
- Har du en slik mint? - Jeg har det. Sett deg.
Flott. Mange takk.
- Jeg følger med deg på dette. - Fest setebeltet, ok?
Tårnet, kom inn. Dette er 593. Vi er klare til å ta av.
593, oppfattet. Bruk rullebane to. Gode forhold.
Og vi tar av.
Åpner du graven vil det bli krig. Og du vil ikke komme ut.
Jeg vil være forsiktig, ok?
Bare stikke lillefingeren inn.
Nei, det vil ikke fly.
- Hva var det? - Under kontroll.
Gå, vær så snill, nå.
Fortsetter.
Nei, holder ikke.
593! Hva er det?
Forholdene virker å være normale, men vi klarer det ikke.
Hør her alle sammen!
Hør, dere vil alle sammen fly til Samarkand, ikke sant?
Ja! Ja!
De vil fly alle sammen. Forstått?
Og vi tar av.
- Mister rullebanen. Ja eller nei? - Opp med hjulene.
Vi klarer det ikke!
Vi trenger mer kraft!
Få opp nesen! Dra henne opp!
Få opp hjulene!
Herregud!
593, vi trenger en statusrapport.
LYSVERKET
Jeg ba deg ikke komme.
Hvorfor gjør vi ikke noe?
Vil du ha noen?
Nei.
En gang mente en av våre menn at han var i fare.
Og han brøt våpenhvilen.
Og så stod han foran en uunngåelig straff.
En jente prøvde å hjelpe ham så godt hun kunne.
Det var Olga.
Senere ble han frifunnet-
-og Inkvisisjonen lot ham gå.
- Men heksen... - Har ikke forandret seg.
Den ene vi Lyse Andre trengte veldig mye akkurat da, -
-hun ble dømt.
Det er en trist historie, Boris Ivanovich.
Hun var målet.
Og jeg var bare agnet.
Hun var den Store.
Krittet er ikke i Tamerlanes grav.
Hvordan vet du det? Har du vært der?
I '41 hadde Boris problemer og jeg trengte Krittet.
Jeg skaffet arkeologer som organiserte en ekspedisjon og dro med dem.
I Samarkand kom en gammel mann som het Zoar til meg.
Han sa at det ville starte en krig om vi åpnet graven..
Men jeg visste at jeg ville ha Krittet og at jeg kunne endre alt.
Når vi åpnet graven, var det en inskripsjon.
"Jeg hadde verden i min hånd, men jeg kan ikke ta den med meg."
Krittet var ikke i hans høyre hånd.
Hva gjorde Zoar?
Han arbeidet for regjeringen, ideologi avdelingen.
Og med Tamerlane?
Ganske mye det samme. Zoar, hans høyre hånd.
Hans høyre hånd?
Zoar.
Din lure hund.
Olga.
La oss snu dette flyet rundt.
Jeg vet hvor Krittet er.
Zoar har det.
CAFE ZOAR
Zoar, gi meg Krittet.
Her er det.
Du forstår ikke. Jeg mener det magiske Krittet.
Det er det magiske Krittet.
- Og hvor skriver man? - På tavla her borte.
- Og virker det? - Hver eneste dag.
- Hva må jeg skrive? - Hva du enn vil.
Yegor
Hvordan er det... Hvordan kom du hit?
Jeg gikk tilfeldigvis forbi og ville ta en titt.
Du gikk bare forbi?
Du tror at du bare gikk forbi? Nei, nei.
Yegor, det virket. Forstår du ikke?
- Det virket virkelig! - Hva virket, far?
Krittet. Krittet. Det virket!
Hvilken velsignelse at du kom tilbake. Hvorfor er du så kald? Du fryser.
Vent et øyeblikk. Kom igjen.
Vi skal gi deg noe å spise. Som vil varme deg opp.
Zoar, finn frem noe godt og varmt fordi jeg har en sønn i dag!
Sett deg. Sett deg. Det virket virkelig.
- Du burde vaske buksene også. - Hva skal jeg ha på meg?
Og hvor skal du på dette tidspunktet?
Vi gjør det, la oss vaske dem.
Unnskyld meg. Beklager forstyrrelsen, men jeg ser etter naboen deres.
Du er ikke den eneste.
Mange takk.
Du må være forsiktig, Svetlana.
En vampyr?
Ja, jeg er en vampyr! Det er meg!
Unnskyld ham, vær så snill. Ingen lov er brutt.
- Jeg beskylder dere ikke for noe. - Se her.
- Jeg gjør ikke det. - Vi er registrert!
Her er en tillatelse, ser du?
Alt i fryseren er bra.
- Litt ost, melk, poteter. - Jeg beklager.
Far, gå inn. Ikke gjør dette mot deg selv!
- Hallo. - Hallo, Anton.
- Hvem er det? - Det er meg, Svetlana.
Svetlana, du vet at han har en familie.
En sønn. Ikke ring ham igjen.
Ris plov. Du spiser det med hendene.
Liker du det?
Far, vil du komme og spise med oss?
- Og hvem vil det være? - Med meg...
...og mor.
Yegor, jeg kan ikke komme med dere.
Jeg har et annet liv.
Yegor, forstå...
Du vil komme uansett!
Zoar, hvorfor virket det ikke for meg? Jeg la det hvor du ba meg legge det.
Dette er hvor min skjebne skjer.
Plov, det blir 150 rubler.
Og skjebnen din er et annet sted.
Du kan ikke forandre en annens skjebne.
Hver levende person må stå til ansvar for sin egen skjebne.
Husker du hvor du var når du ødela din egen skjebne?
Du ventet til nå med å si dette?
- Du spurte ikke. - Så da er det min feil.
Beklager, Anton.
Hva er i veien?
Han tok Krittet.
- Hallo. - Unnskyld, jeg vet det er sent...
-...men kan jeg få snakke med Yegor? - Er du helt gal?
Klokken er 1 på natten. Yegor sover.
Hør, kan du kjøre meg til Exposenteret?
Zavulon, vi fant ham!
Kom igjen! Fiks ham!
Idioter! Jeg trenger ham levende!
Gi ham en omgang en stund, ok?
Anton?
- Boris, jeg leter her borte. - Er det noen her? Anton!
Zoar?
Det er ikke noen her.
- Hva er det? - Jeg tror det er telefonen hans.
- Hvorfor er den ødelagt? - De Mørke vil også ha Krittet.
Det store spillet begynner.
Den Niende Troppen På kinoer 29. September
Hva tror du at du gjør?
Hvilken stasjon er dette?
Jeg er borte.
Ok, hva er det som skjer?
Bli stående! Jeg mener det!
Bli stående.! Stå stille!
Ikke rør dere! Ikke rør dere.
Stopp!
Hvem snakket du til?
Jeg vet ikke. De sa at jeg ikke skulle ringe dit igjen.
Yegor.
- Hvorfor var han her? - Han har Krittet.
Hva er dette?
Bare et øyeblikk.
- Husker du Yegors adresse? - Har den.
- Kom igjen. Hent henne. - Ja.
Sveta?
Jaget vekk.
Ville ut i kulden, eller hva?
Ta meg med hvor som helst.
I orden.
Onkel Zavulon, hvorfor er vi de Mørke?
Småfeil blir skjult av mørket, Yegor.
Og menneskene-
-har alltid sine småfeil.
Det gir oss den luksus-
-å kunne gjøre hva vi vil.
Å være akkurat hva vi er.
Gir oss kjærlighetens gave.
Se hva jeg fant, onkel Zavulon. Skjebnens kritt
- Hallo. - Zavulon.
- Hva er det nå? - Har du Krittet?
Nei.
- Du har ingen rett til å røre det. - Jeg vet det.
Hva med sammenkomsten din? Inviterer du meg?
Nei, men jeg tar noen bilder
Senk farten, Semyon.
Få alle over til Cosmos Hotell.
- Hvor skal du? - Jeg må skifte klær.
Alicia!
Du kan rette opp dine feil med det.
Hvorfor beholder du det ikke?
- Hva med deg? - Jeg trenger det ikke.
- Hele livet, ingen feil? - Jeg angrer ikke på noen av dem.
- Så hva skal jeg gjøre med det? - Du kan gi det til Alicia.
Hva angrer hun på?
Hva angrer kvinner på vanligvis?
Å elske feil person.
Er du sikker på at du velger rett?
Jeg kan ikke leve sånn! Redd for skygger! Redd for enhver telefon.
Ikke jeg. Jeg er ikke redd for noen.
Selv om du er som oss, er du ennå et menneske.
Menneske, far?
Kan du gjøre meg til et menneske igjen?
Nei. Nei.
Hør her...
Sønn? Sønn?
Hør her. Vent litt.
- Alicia, kommer du? - Ja.
- Vi begynner. - Jeg er på vei.
Ikke rør på ringen. Det gjør vondt.
Kostya
Hvorfor kom du hit?
Er jeg ikke velkommen?
Det er du.
Lukk døren.
Hallo.
Jeg vil ta deg vekk herfra.
Zavulon.
Kommer.
- Jeg sa... - God kveld.
Kom tilbake senere.
- Jeg går. Nei. - Kostya, vent.
- Jeg må forklare. - Trengs ikke.
Jeg kan ikke gjøre dette. Han føler alt jeg føler, forstår du?
Jeg kan ikke ta den av.
La meg hjelpe deg.
Ikke gjør det. Han vil drepe deg.
- Jeg er ikke redd. - Jeg er det.
Jeg tror jeg ba deg komme tilbake senere.
- Hør, jeg sa... - Kom igjen. På tide å gå.
- Og hvem er dette? - Naboen til Gorodetsky.
Kjenner ham i enhver forkledning.
Hvor er så faren din?
Personen du ringer til er utenfor rekkevidde nå.
Gjør det vondt?
Kom igjen.
Kom igjen. Bli her.
Kom... Kom igjen.
Du har ingen rett til å gjøre dette. Dette er imot loven!
Stopp! Du kan ikke gjøre dette!
Der har vi det.
Ok, la oss se. Hva har vi?
- Jeg følger bare ordre. - Det forstår jeg.
Jeg gjør bare det jeg blir bedt om. God fugl. Det er Gosha!
Gosha er på vei til hotellet til fødselsdagsfesten til en gutt.
Hva tenker du på?
Du slipper ikke unna.
Alle vet hvordan det stygge ansiktet ditt ser ut.
Men... Men...
Ikke min stil, selvfølgelig.
Beklager, jeg er forsinket. Hvor er festen?
Øverste etasje.
- Papegøyen er på vei til dere. - I orden.
- Hvordan er maten? - Ikke dårlig. Skynd deg.
Victor, gi meg jakken din.
Victor. Hvordan går det?
Ikke kall meg "Victor".
SIKKERHET VICTOR
Er det ikke deg?
Hvor er han, da? Vet du?
Yegor!
Cosmos Hotell
Yegor!
Hvem er der?
Yegor.
Gratulerer med dagen!
Stille, stille. La hans far si noen ord.
Glemte du at han hadde fødselsdag? Hvilken skam.
La oss straffe mannen.
Kom igjen, Anton. Si noe. Han ventet på deg.
Du er den Lyse. Dere er gode til dette.
Kom igjen.
Jeg...
Jeg-
-vil ønske deg-
-glede og god helse.
Er det alt?
Og at alt-
-i livet ditt er-
-godt.
Jeg forteller resten senere.
- La oss gå nå. - Nei.
Si det nå. Senere vil være for sent.
Ja, sikkert.
For deg ønsker jeg bare en ting.
At du vil lære å tilgi og at ingen du kjenner...
-...noen gang forteller deg... - Bravo!
Du må tilgi ham. Din far er trøtt.
Han har blitt forgiftet.
Jeg prøver å komme ut. Har du noe imot det?
Avskjær det kjøretøyet øyeblikkelig.
Du avskjærer ham!
Slik ender salaten sammen, kjære. Prøv å bite nå.
- Hva er det? - Er ingrediensene viktige...
...eller effekten?
Bestemor, du har ødelagt livet mitt, så kom deg vekk.
- Du gjorde det samme med meg. - Virkelig?
Takket være deg hadde jeg 12 år i et zoo som en padde!
Hørt på maken. Hva er det meningen at vi skal gjøre for deg nå, da?
Glemt hvorfor du kom hit? Krittet, kanskje?
Sa du Kritt?
Men det er ikke noe å skrive på etter at de rev ned bygningen din.
Det stemmer. Selv om veggen er der ennå.
Kom hit, du!
Hva med en drue?
Vil du ha en drue? Nei? Ja?
Bare gi meg Krittet og jeg gir den til deg.
- Hun vil ikke ta den. - Veltrent?
Veldig godt trent.
- Spiser ikke. - Ja, spiser ikke.
Det gjør jeg.
Bra gjort.
- Spiser alt sammen. - Ypperlig.
Akkurat nå!
Alt sammen!
Jeg tror vi er ganske nære nå.
Hva er det som skjer?
Pass opp!
Er du fullstendig idiot? Greit!
Hold opp, Semyon! Ta deg sammen!
Hva gjør du? Ikke! Trå på den! Vi er sene.
Skal jeg kontakte Inkvisisjonen?
Det haster ikke.
Vi mangler en gjest.
Zavulon, min venn!
La oss ta en øl.
Kom igjen. Ikke noe tull.
Som brødre.
Pass deg, Gorodetsky. Inkvisisjonen tar deg.
Meg? Jeg tror ikke det. Ikke i det hele tatt.
Jeg drepte ikke noen.
Og du vet det.
Hvem er da den rette?
Som i en detektivhistorie, det kan være vaskemannen.
Eller en slakter.
Valery Sergeevich!
Hva bringer deg hit i kveld?
Jeg kom for å hente min sønn.
Han kom for gutten sin også.
Kostya fikk en lisens, den første.
Bra for ham.
Jeg vet at det ikke er ham.
Ok, og så da?
Han er harmløs.
Sønnen til sin mor. Hun var spesiell.
Mer som hans far, vil jeg si.
Dere Mørke! Hør etter!
Vil dere vite hvem som drepte Galina Rogova?
Hun ble drept-
-og den som gjorde det, -
-mannen som gjorde det er deg.
Hvorfor drepte jeg de folkene?
De?
En veldig bra ting å spørre om.
Hvorfor ble de drept?
Vent, vent, vent.
Vet dere hvem som fikk ham til å gjøre det?
Dette er den beste delen.
- Nå dør du! - Pappa.
Med denne kniven.
Jeg ønsket så mye-
-at du skulle bli et menneske.
Ingen omstendigheter kan noen gang rettferdiggjøre å bryte våpenhvilen.
Tilstår du din skyld her og nå?
Ja, det gjør jeg.
Noen siste ord?
Hva er, er.
Inkvisisjonen erklærer Anton Gorodetsky for uskyldig.
Du er fri til å gå.
Takk, men jeg liker meg her.
- Far. - Kostya, jeg vil forklare alt.
Alicia, tilkalte du dem?
Nei.
Zavulon! Hold ditt ord!
Hei, bestefar, ikke ødelegg gleden. Bare gå bort.
- De lurte ham. Det er ikke rett. - Bare en mann lurte ham.
Tango!
Stille, stille. Bare gi meg Krittet.
Stille. Stille.
La meg være i fred!
En er tapt.
En er funnet.
En går
En annen kommer.
Hun er her. Gjestelisten er komplett.
Du må stoppe henne, onkel Zavulon.
Ingenting kan stoppe henne nå.
Og død kan bli...
Melodramatisk, Yegor, det er ikke min stil.
- Jeg gjør det. - Hun er sterkere, så vær beredt.
Ikke gjør det.
- Svetlana! - Anton!
Gå! Bare gå hjem, ok?
Jeg skal forklare alt sammen, senere.
Det er bedre om du går. Skjønner du?
Ikke bli fornærmet, ok?
Det er bare så gøy her nå.
- Gå hjem, vær så snill. - Onkel Zavulon...
...han elsker henne ikke. Han har blitt en Mørk en nå.
Nei, Yegor.
Kaster bare skygger.
- Hva gjør vi da? - Tenk, Yegor. Hva finnes?
Jeg stakk en nål i henne-
-i Mørket den dagen.
Jeg kunne drikke henne nå.
En tjuefem, tre minutter fra målet.
- Tjuetre, syv minutter - Trettifire, seks minutter.
Fem-førti, to minutter. Fem-førti? Fem-atten?
Fem-atten, ett minutt fra målet.
Ingen skal under noen omstendigheter begynne en aksjon uten oss.
Alle enheter. Hold posisjonene.
Gjentar, hold posisjonene.
Har de omringet oss?
SVETLANA
Ikke noe svar.
Sveta.
Det er meg. Se på meg. Ikke lukk øynene, Sveta.
- Jeg mister deg. Ikke lukk øynene. - Hallo?
Forsiktig, hjelp meg ut. Hvis du gir meg litt til, så får vi deg ut.
- Hallo, idiot. - Kom igjen! Åpne døren!
- Jeg vil at du skal bli stående der. - Åpne den pokkers døren!
Det har vært hyggelig!
Ikke slutt å puste.
Opp med deg, Sveta. Det går bra.
Få på plass rampen!
- Foran? - Ja.
Snakk til meg. Kom igjen, Sveta, snakk til meg.
Fortell meg hva som skjer.
De er helt gale.
Sprø.
Godt gjort, Sveta. Flott.
Pust, pust. Det er bra. La oss komme oss opp.
Du er en flott en.
Kom igjen, Sveta, vi reiser oss opp.
Kom igjen, opp. La oss gå, la oss gå.
- Sveta? - Ja?
Hallo?
- Olga? - Vi er nesten der. Vent.
Jeg har funnet Anton.
Han er bare full. Han vil ikke gå noensteds.
Gå og øv nå.
Han ble dopet ned?
Kom deg ut derfra, det er en felle. Hold dere borte fra Yegor.
Hører dere meg?
- Jeg forstår. - Hører du meg?
Ja, jeg hører deg.
Hva er det du vil?
Jeg trenger Anton Gorodetsky.
Jeg trenger ham også.
- Vi må snakke. - Nei. Du er en løgner.
Du kom for å ta ham bort fra meg.
Nei. Han elsker deg for mye.
Og deg.
Mine damer og herrer!
Tiden er endelig inne for feiringens høydepunkt-
-som vi har ventet på i tusen år!
I dag vil den Store komme og vise seg for oss!
- Jeg vil ikke slåss med deg. - Du har ikke noe valg.
NØDUTGANG
Har du festet deg?
Vi har valgt å begynne kampen! Dette er rett tid, vi vil vinne!
Pokker, så stor han er.
Hvis en dråpe Mørkt blod går tapt et sted, -
-vil våpenhvilen opphøre!
Det er på tide å skape en ny verden, hvor vi er på toppen!
Vi klarte det.
Hvor lenge skal vi gjemme oss i hjørnene?
Hvem er det som bryter loven her? Er det oss eller dem?
- Det er poenget, menn! - Akkurat!
Vi kjenner ansiktene til hver eneste av dem!
- Det stemmer. - Hver eneste grusomme Mørke!
Folket tror på vår sak! Hvis ikke vi beskytter dem, hvem vil det da?
Det finnes ikke noen igjen lenger noen steder-
- som kan forandre eller forme skjebnen!
Fordi den skjebnen er nå her i våre hender!
- Og det er poenget! - Hør etter!
Hør på meg! De vil begynne en krig!
Og over verden vil mørket senke seg, som en evig natt!
Ingenting kan...
Begge to der inne, slåss.
- Nå vil jeg gå. - Det vil ikke skje.
Hva er dette?
Blod! Blod!
- Så. - Så, hva da?
- Det har begynt. - Å, nei.
- Det har begynt. - Geser.
Kom igjen!
Alle sammen ut! Evakuer! Vi må evakuere toppetasjen nå!
Alle sammen ut! Brann!
Brann? Hva i helvete?
Brann! Brann! Alle sammen ut!
Kom igjen, ut!
Hva er det som skjer her? Kan noen si meg det? Hva skjer?
Anton. Anton, hvor er du?
Anton?
Panikk i gatene når Moskvas innbyggere søker sikkerhet-
- for dem selv og deres familier midt oppe i denne ødeleggelsen.
De er på vei tilbake.
Det brenner på denne etasjen. Vær rolige alle sammen.
- Hva er det som skjer? - Det brenner, løp!
Riktig, riktig, riktig. Jeg løper, jeg løper.
Ødeleggelsen er enorm.
Får du gode bilder?
Det er litt mørkt.
Verdens ende.
Det finnes alltid håp.
Stepan!
Fin Alicia. Ta Krittet fra henne.
- Alicia, hvor er hun? Vet du det? - Alicia? Den veien, tror jeg.
Alicia!
Alicia, stopp!
Jeg er for gammel til å følge deg! Hva er det du gjør?
Bli stående! Stopp!
Løp!
Anton, løp!
Nå du.
Bli stående.
Du skal dø!
Dø!
Kom tilbake hit, du!
Din lille vanskapning!
Stopp. Stopp, din drittsekk.
Stille, stille, stille.
Skal du vise meg hvor Alicia er?
Ok?
Ok.
Før meg til henne.
Kostya
lever
Jeg beklager.
Jeg beklager. Jeg mente ikke.
Kostya. Kostya.
Gi det til meg. Gi meg Krittet.
Nei! Drittsekk!
- Du kan ikke gjøre det. - Gå bort!
- Du kan ikke få ham tilbake. - Jeg kan endre på det!
- Du kan ikke endre på det, uansett! - Hvorfor ikke?
Fordi det er ikke din feil. Gi meg Krittet.
- Hvem sin feil er det? - Hvilken rolle spiller det nå?
La meg si deg det! Ingen i det hele tatt!
Det er min skyld.
Anton! Anton?
- Er det deg? Er du der? - Ok, ok.
- Vent litt. Vent. - Anton...
-...hjelp meg, vær så snill. - Jeg har deg, Sveta.
- Jeg kan ikke se. Jeg kan ikke... - Det er i orden.
Slipp ham! Jeg gir ham ikke til deg, hører du? Jeg gir ham ikke til deg!
Anton, ikke slipp! Anton!
Ikke gå fra meg!
- Anton! Ikke gå fra meg! - Yegor!
- Slipp ham! - Yegor!
Nei! Nei!
Glasset faller!
Hvilket rot du har laget, Anton.
Jeg fant Krittet, Boris Ivanovich.
Bygningen er borte.
Ja.
Det er ennå en vegg igjen.
Farvel, Anton.
Jeg må gå.
Kameraet er bare egnet for en kort eksponering.
Jeg er takknemlig, Boris Ivanovich.
NEI
MOSKVA, 1992
I orden. Så du er enig?
Vel...
NEI
Nei.
Jeg tror jeg klarer dette selv.
Ingen sak, ingen rettssak.
Jeg beklager.
Har du en røyk?
- Er du sikker? - Jeg røyker ikke.
- Ingenting? - Er du sikker?
Jeg er sikker.
Han er menneske igjen.
- Han vil ikke kjenne henne. - Jo, det vil han.
- Ingen vits i å dytte dem nå! - Og ingen blokkering.
Gjett hvem som tar feil.
Hei, vent!
Hvem er faren din?
Unnskyld, jeg beklager. Har vi noen gang møtt hverandre? Et sted?
- Kanskje vi gjorde det. - Ja?
De er over alt.
Trendy også. Utrolig.
Bra jobba.
Hei!
Tekst: SDI Media Group