Mine damer og herrer, velkommen til programmet, som begynder nu
og underholder dig næsten indtil klokken 12.
Bliv hos os midt i denne forurenede by...
Hvad pokker?
Han har dræbt ham.
Hvorfor gjorde du det, bedstefar? Det var den vigtigste dag i mit liv.
Jeg har 100.000 følgere.
Den vigtigste dag i dit liv? Er du blevet vanvittig?
Hvad? Det er bare et show. Jeg bliver berømt.
Hør her. Det med Telefonito er ude af kontrol.
Vi har aldrig haft så mange kunder.
Jeg er populær. Folk begynder at respektere mig.
Endelig skaber jeg mig et navn.
Et navn? I gamle dage betød det at have et navn noget andet.
Og ved du hvad?
Jeg...
Jeg er ved at være for gammel til at se dig spilde dit liv.
Hvorfor synes du, jeg spilder mit liv?
Du knoklede al den tid i skolen for at blive klovn på internet?
For det første siger man ikke sådan. Man siger "på internettet".
Som med radio. Ikke "i radio", men "i radioen".
For det andet er det internettets formål. At lave jokes og memes.
Hvorfor får du ikke et rigtigt job?
Så jeg kan blive kontorslave?
Man bliver ikke millionær med et 8-16-job.
-Heller ikke med et kæmpe kostume. -Hvad? Seriøst?
Og Mickey Mouse?
Barney. Hvad med dem fra Burbujas?
Ikke millionærer, men de tjente godt.
-Jeg mener det alvorligt. -Det gør jeg også.
Forestil dig det.
Hør nu på mig.
Cherry.
Navnet på mit nye firma.
Jeg skal bruge lidt flere penge,
-men jeg gør det. -Hvad pokker er "cherry"?
Kirsebær på engelsk.
Hvem opkalder deres firma efter en frugt?
Næsten ingen. Siger "Apple" dig noget?
Nå, men Cherry bliver deres største rival.
Og hvorfor? Fordi der er bidt af æblet,
og mit kirsebær er perfekt rundt med en fin stilk.
Og har vildt mange antioxidanter.
Ikke så mange som et æble, men pyt.
Hør her...
Hvad er der?
Jeg tror...
Jeg tror, at jeg har fået mavekneb af at høre på alt det vås.
Jeg tror, at du har fået mavekneb af at spise sandwicher.
Bare glem det.
Jeg skal på arbejde. En af os er jo nødt til det. Undskyld mig.
Nu vil en gammel mand belære mig om internettet.
Som om de har wi-fi i kraniet.
-Hvad så, Yali? -Hej.
-Flyt det her. Jeg kan ikke komme forbi. -Gør det selv, Teletubby.
Bedstefar!
Jeg har købt dine yndlingstacos, så vi kan slutte fred!
Bedstefar!
Hallo?
Ja, det er mig.
Hvad?
Et hjerteanfald? Han var frisk i morges.
Ja, men det var en advarsel. Han er gammel.
Okay. Vær ærlig.
Din bedstefars tilstand er skrøbelig. Han har brug for dyr behandling.
Jeg vil foreslå dig en god helbredsforsikring.
Hvad arbejder du med?
Du vil da gøre alt for ikke at arbejde.
Hvad sagde... doktormanden?
Bedstefar...
Han sagde...
at du burde være skuespiller.
Du overreagerede, og det skal nok gå.
Det lyder godt. Så kan jeg føre min plan ud i livet.
-Hvilken plan? -Selvom det ikke kan ses,
er jeg ikke ung mere.
Jeg har brugt mit liv på at fikse ting.
Jeg har indset, at den eneste, jeg ikke har fikset...
er mig.
Hvad vil du gøre?
Lære et nyt sprog.
Elske i en kirke.
Være forsanger i et band.
Og mit højeste ønske er
at flyve en paraballon.
Hvad giver de dig i droppet?
-Du vrøvler. -Ja, ja. Hør her.
Hvis jeg bliver siddende i den butik, får jeg aldrig oplevet alt det.
Bedstefar.
Jeg ville sige det senere, men...
Jeg har tænkt på det med et fast job.
Måske er det ikke så dumt.
Måske kan jeg spare op til at starte mit eget firma, ikke?
-Mener du det? -Ja.
-Virkelig? -Ja. Tag på ferie.
Jeg bliver her og ser de store firmaer kæmpe
-om at få mig ansat. -Og butikken?
Hvad med kunderne?
Tænk ikke på det. Jeg underretter dem professionelt.
BUENDIA REPARATIONER FERIELUKKET
VI ARBEJDER PÅ AT FORBEDRE SERVICEN. VENLIG HILSEN LEDELSEN
Kom så. Først, jobsøgning på gammeldags manér. Nemlig avisen.
APPUDVIKLERTRAINEE
Derefter går vi til online jobsider.
Det er som at lede efter en kæreste online.
Man opretter en profil, uploader et billede, skriver om sine hobbyer.
Til slut, sociale medier.
Jeg søger arbejde.
Til samtalen skal du gøre et godt indtryk.
Du passer ikke ind.
Ikke det, vi søger.
Vi søger en med mere erfaring.
Overbevis dem om, at du er den bedste.
Du skal have mere erfaring.
Hvorfor prøver du ikke på den anden side af gaden? De hyrer hvem som helst.
Det er som onlinedating.
Hvis nogen kan lide dig, får du besked straks, og I kan ses igen.
Men virkeligheden er hårdere end onlinedating.
Alt er fint, Oscar.
Omar. Jeg hedder Omar.
Ja, ja. Tak, fordi du kom.
Og her kommer de ord, som ingen kandidat vil høre.
Vi ringer til dig.
Du ringer ikke!
Jo, jeg ringer.
Okay, men fik du så jobbet eller ej?
Du har ikke fattet det. Jeg forklarer det igen.
De venter med at ringe.
Så virker de ikke desperate, så du beder om højere løn.
Det er ren marketing. Sådan gør de altid.
-Hallo? -Hej, er det Omar?
-Mm. -Hvordan går det?
Det er Chava fra Relo Tech. Har du et øjeblik?
Ja.
-Hallo? -Det er mig.
-Hallo? -Omar. Ja.
-Jobbet er dit. Hvornår kan du starte? -Når I synes.
-Så hurtigt som muligt. -I morgen.
-I morgen er fint. -Jeg kommer.
-Okay. Tak. -Mange tak.
I vil ikke fortryde at...
Okay...
Vi blev afbrudt.
Hvad laver du?
Det er en overraskelse.
-Hvad? En flaske? -Endnu bedre.
En joint?
Pas på.
Her er det. Jeg fandt det. Her.
Jeg kommer ned. Sådan.
Se.
Hvad?
-Var du til kostumebal som Jokeren? -Det var din fars favorit.
Det lugter af lort.
-Mølkugler. -Nej. Lad mig gøre det klart.
Jeg tager det ikke på.
RELO TECH UGE 01
Åh, du godste! Pis!
Ja. Perfekt.
Vi ses. Jeg giver Tania besked, okay?
Fantastisk. Vask den.
Godt. Jeg kommer senere. Øjeblik.
Bilen er det pæneste, du får at se i dag.
Tak.
Du reddede mig. Hvis jeg skulle have ventet på den næste, så røg punktligheden.
Omar. Jeg hedder Omar.
-Maribel. Det glæder mig. -Ditto.
Vi bliver kolleger.
-Det tror jeg. -Jubi.
Måske kunne...
Hvorfor er du så våd?
Åh. Altså...
-En fyr væltede mig. -Hvad?
I springvandet. Udenfor.
-Er det din første dag? -Ja. Og jeg kom godt fra start.
Det er virksomhedens vicedirektør.
-Godmorgen, min snut. -Hej.
-Du ser godt ud i dag. -Tak.
Ærgerligt, at du ikke har den blå kjole på. Den er jeg vild med.
-Kom så. -Okay.
Det her er Omar. Han er ny.
Du behøver ikke slips for at vaske biler.
-Klø på. Kom, vi har et møde. -Ja.
-Hvad så? -Vi ses senere.
Maribel. På slaget ni. Sådan.
-Godmorgen. -Ja.
Dette er den nye.
Tania Davich, vicedirektør for drift.
-Omar Buendía. -Godmorgen.
Nej. Det er mit efternavn.
-Hvad? -Også godmorgen til dig.
Men jeg hedder Omar Buendí...
Du godste.
Du godeste.
-Har du slået en prut? -Hvad?
Nej. Jeg... Nej. Det er nok jakkesættet. Det er vådt.
-Det var min fars... -Kom med.
Afsted.
Luk døren.
Sæt dig.
Nej, sæt dig ikke!
Undskyld.
Godt. Lad mig forklare, hvordan kontoret fungerer, og hvad du er hyret til.
-Ja, jeg tror... -Nej. Første fejl.
Du er en medarbejder.
På laveste niveau. Det betyder,
at du ikke tænker eller beslutter noget. Vigtigst af alt: Du handler ikke, ok?
Ja, frue. Jeg...
Frue?
Seriøst?
Du må aldrig nogensinde kalde mig "frue" igen.
Brug "chef" eller min kandidatgrad.
-Godt. -Javel...
Hold op med at afbryde.
Her er dit kort. Det giver adgang til toiletterne og kontoret.
Du ved, hvem din ansættelse afhænger af, ikke?
-Dig? -Præcis.
Din ansættelse afhænger af, om du kan udvikle en app
-til Relo Tech. -Hvornår skal I bruge den?
Om fire uger.
Selvfølgelig. Jeg går i gang med det samme.
Nej. Lige nu skal du noget andet.
Gå ud, og tjek din e-mail. Få Maribel til at hjælpe dig.
Projektet, jeg fortalte om, laver du i din fritid. Hvad mener jeg med det?
Når du går på toilettet, så lad telefonen ligge, og tag projektet med.
Før du sover. Eller sov mindre.
I frokostpausen. Spis på ti minutter. Arbejd på projektet.
-Er det forstået? -Ja.
Jeg vil bare sige tak for denne mulighed.
Nej da. Det gør jeg med glæde. Jeg mener det. Med dybfølt glæde. Jeg elsker det.
Og glem ikke, at dit job afhænger af projektet.
Javel. Tak, chef.
Gå nu.
-Hej. -Hej.
Sikke en chef. Er hun skurken fra Game of Thrones?
Sådan er hun bare. Jeg er hendes assistent.
-Hvad? -Hun er ikke så slem.
Jo, det er hun faktisk. Men gør du dit arbejde godt, så går det.
Se. Her er din plads. Du har allerede fået en e-mailadresse. Sid ned.
Hr. Braulio, den administrerende direktør,
vil have de nye til at se denne video, så de kan lære virksomheden at kende.
-Okay? -Okay.
Sig til, hvis der er noget.
Tak.
-Hej. Omar. Godt at... -Ja, ja.
Ja, bare en ny, som vi have venner som de andre. Jeg ringer senere. Hej.
Relo Tech tilbyder udvikling inden for kommunikation og teknologi.
Meget få virksomheder gør sig så umage for med hårdt arbejde,
innovation og lederskab at opfylde sine kunders behov.
Baseret på disse grundprincipper, i 1986,
grundlagde ingeniør Braulio de los Llanos Carrasco Relo Tech,
den mexicanske virksomhed, der sprænger grænserne.
Vi er ikke bange for konkurrence eller for at skille os ud.
Vi er alle Relo Tech!
Jeg vinkede ikke til dig. Jeg...
Altså, Omar.
-Du tabte igen. Det er jo det, jeg siger. -Vildt. Hvordan gør du?
-"Med magten følger ansvaret." -Jeg vil have revanche.
-Nej. -Kom nu.
Én gang. Sidste gang.
-Okay. -Tre, to, en...
Hvorfor arbejder I ikke?
-Vi udveksler ideer til lanceringen. -Vi er i gang med projektet...
Stop al den snak. Kom i gang med arbejdet.
Omar. Kom her.
De kommer ikke ud.
Dette er Omar Buendía, jeres nye kollega.
-Hej. -Hej, Omar.
Dette er Quique og Hugo.
Det ser måske ikke sådan ud, men de er Relo Techs bedste appudviklere.
Lær hinanden at kende. Og kom så i gang.
-Hej, Omar. -Hej.
Godt, jeg...
...sidder henne på hjørnet.
Hvis I har brug for noget.
-Okay. -Og vi sidder her.
Det ser jeg.
-Okay. Hej, hej. -Hej.
Hold da op.
-Lad mig se. -Hej.
-Er det Snapchat? -Snapchat? Det er hendes rigtige ansigt.
Min kære Padawan, forberedt du er på kontorslavereglerne at lære.
Regel nummer et.
Bær dit kort med stolthed på alle tidspunkter.
På toilettet, i elevatoren, i kirken, på tacobaren.
Dit kort er dit liv.
Regel nummer to.
Frokostpausen varer aldrig 60 minutter, men det, chefen siger: 15, 10 eller 5.
Så udnyt alle steder.
Regel nummer tre.
Du vil klokke i det med regel nummer et og glemme dit kort,
så det er vigtigt at være venner med ham her.
-Jeg har glemt mit kort. -Nej. Det kan jeg ikke.
Regel nummer fire.
Lær stammesprogene på kontoret.
Veninderne. Regnskab og Administration.
De elsker sladder. De ved alt eller opfinder noget.
Pokémonerne. Sekretærer og personlige assistenter.
De kommer tidligt og går sent. Chefen er Gud.
De er grådige udyr, der venter på dit fald, så de kan flå dig.
Bøllerne. Salg og Human Resources.
De mest aggressive. De giver øgenavne og laver obligatoriske indsamlinger.
Divaerne. Reklamerer for energidrikke
og er skønhedsdronninger i små byer. De kan ingenting,
ud over at fremvise deres talenter.
Hvor klamt.
Og endelig, kontorets værste. De skide millennials.
Hejsa. Kan I brænde mig en cd med Yuri?
-Hvad er en cd? -Brænde?
-Hvad er en Yuri? -Utroligt.
Regel nummer fem.
Arbejd ikke for hårdt. Kun nok. Brug det meste af din tid ved computeren.
Jo mindre arbejde, jo færre fejl.
Regel nummer seks. Svær at acceptere, men jo:
Din chef har altid ret.
Svar mig så! Hvem du end er!
Du har ikke engang en navn her, kun "Kopifyren".
"Hvor er Kopifyren?" "Find Kopifyren."
Du har intet navn!
Hvorfor trykker du så meget? Skal din finger masseres?
Gør fingeren ondt? Hvor er min kopi? For pokker, så svar mig!
-Chef... -Hvad?
Lyset er slukket.
Hvorfor trykker du, når det er slukket?
Regel nummer syv. Smil.
Måske virker det ikke sådan, men alle hader hinanden.
Ingen vil være her. De venter kun på eksplosionen.
Det er en tidsindstillet bombe.
De har brug en undskyldning for at springe i luften. Bum.
Regel nummer otte.
Som ansat hos Relo Tech skal og må du hade folkene hos Krea Tecna, konkurrenten.
Og forberede dig til "Súper Tupper", årets fest.
Regel nummer ni.
Hver 14. dag skal du spendere og drikke. Du får ikke penge igen før om to uger.
Regel nummer ti, den vigtigste.
Den sidste. Hvis det er din første gang, så giver du.
DU GIVER
Det fandt I lige på.
Nej.
Hej, bedstefar. Hvordan er ferien?
Vidunderlig. Og jobbet?
Det er nemt nok. Jeg følger godt med.
-Så jeg behøver ikke bekymre mig? -Nej.
Jeg ved, at du vil klare dig godt.
Okay. Jeg må løbe.
-Farvel. -Farvel.
Her? Virkelig?
Of course, beautiful lady. Follow me.
Det var min bedstefar.
Hallo.
Det er ikke kvarterets træningscenter.
-Der er intet center i mit kvarter. -Nej? Hvor trist.
Ja. Undskyld, men kontoret virkede gråt og kedeligt. Det sker ikke igen.
Nej.
Er du okay?
Mit hjerte stoppede, men ja.
Kom med. Jeg skal aflevere kopier.
Du gav den da gas til musikken.
-Den var god, ikke? -Jo, det var den.
Er du glad for jobbet?
Jeg savner den personlige kontakt.
Du har andre fordele her, som helbredsforsikring. Den er vigtig.
Mulighed for forfremmelse. Og en kanon fest ved årets afslutning.
Jeg ved ikke, om det er min drøm. At arbejde i en stor virksomhed.
-Jeg ved det... -Åh.
-Sikken overraskelse. -Hej.
Jeg støder på dig overalt.
-Du følger vel ikke efter mig? -Nej. Jeg skulle aflevere disse.
Er min bil klar?
-Hvad? -Hvad?
Hallo? Ja.
-Vi ses. -Okay.
Ja.
Se ikke sådan på det. Her er du en del af en meget stor maskine.
Hvad er der?
Ved du hvad? Vi ses om lidt.
-Okay. -Ja. Vi ses om lidt.
-Er du okay? -Ja, alt er fint.
Hvad sker der?
For pokker.
-Flytter du dig eller hvad? -Ja.
Hvordan går projektet?
-Projektet? -Ja. Hvordan går det?
Godt. Virkelig godt. Det går virkelig godt.
-Du har ingenting. -Nej.
Jeg vidste det.
Du ved godt, at går projektet ikke, så fyrer jeg dig, ikke?
-Ved du det? -Ja.
-Hvorfor trækker du ikke vejret? -Det gør jeg også.
Træk vejret.
Ind.
Rolig. Træk vejret dybt.
Hold det i fem sekunder. Rolig. Jeg kan kun fyre dig.
Ud med det.
-Projektet. -Ja.
Smut så.
RELO TECH UGE 03
FORFRISKNINGER
Se! Gratis sodavand.
Det er da løgn.
-Hvad laver du? -En gratis sodavand?
-Du får ballade. -Bare rolig. Jeg arbejder på mit projekt.
En app, der stjæler sodavand?
-Omar. -Se dér.
Hvad?
-Maribel. -Hej.
Hvorfor har du ikke accepteret min anmodning på Facebook?
Jeg tjekker den næsten aldrig, og jeg har så meget arbejde. Ja, undskyld.
Jeg sendte den, fordi du er smuk.
Men jeg må passe på mit omdømme. Jeg kan ikke have ventende anmodninger.
-Nej. -Godmorgen!
Det er vist eftermiddag.
Rapporterne skal ligge på mit bord i morgen.
-Okay? -Hvad laver du her?
-Arbejder du ikke på p-pladsen? -Nej. Du har forvekslet mig...
-Min er som en elefants. -Hvad?
-Min hukommelse. -Vi skal gå nu.
-Undskyld. -Rapporterne!
Jeg accepterer anmodningen.
-Elefantjoken igen? Seriøst? -Den virker hver gang.
Ynkeligt.
-Jeg hader dem. -Nej, ikke igen.
Jeg kender dig. Du begynder at drikke nu og bliver helt stresset.
Nej. Slap af.
Okay. Lad os starte. Træk vejret dybt. Start her, slip dér.
Tæl til fem og stop. En, to...
Hold det. Hold det.
-Jeg hader, når du gør det. -Slap af. Det hjælper.
-Virkelig? Ham, der vasker biler? -Hvad? Han vasker ikke biler.
Han er en fyr, som jeg føler har talent.
Han er fattig. De fattige har ambitioner.
Okay? Jeg tror, at han kan komme med et begavet projekt.
-Det håber jeg. -Sådan bliver det.
Vi har kæmpet i månedsvis for at få et godt projekt ud af kontorslaverne.
Det er til vores fordel.
Ure, biler, rejser...
Sådan ja. Det kan jeg lide.
-Hvem er vi? -Davicherne.
Davicherne. Vi forspilder ikke chancen, okay?
Okay.
03.37
Tak.
Du reddede mig.
-Omar. Jeg hedder Omar. -Maribel. Det glæder mig.
LIVE: TROPIKAL FOREVER MED SEJ BEDSTEFAR!
VISNINGER
JEG ELSKER HAM. SVARER DU IKKE, DØR DU.
Bedstefar, du udlever drømmen, og jeg knokler.
KAN HAN VÆRE MIN BEDSTEFAR?
Rapporterne. På mit bord i morgen tidlig.
Indtast din adgangskode.
-Adgangskode? -Tak.
Velkommen, Tania.
-Det er løgn. -Forstået. Åbner mappen "Løgn".
Kom nu ind i kampen.
Kopiér.
Kæmp nu. Slå mod leveren. Som Julio César Chávez. Kom nu, mand.
De tager det fra dig. Pis!
KOPIERING FULDFØRT
Godaften.
Hej, unge mand.
Undskyld.
Undskyld. Du forskrækkede mig. Undskyld.
-Er du okay? -Ja.
Jeg troede, at jeg var alene på kontoret.
En eller to søvnløse nætter er ingenting. Sådan når man sine mål.
-Ja. -Hvor arbejder du?
I...
I projektudvikling.
-Så du er i ingeniør Roberto Davichs team? -Nej.
Nej. I hans søsters, hende den onde. Frøken Tania Davichs team.
Søde Tania.
Hvad sker der? Hvorfor stoppede den?
Det er nok bare et strømsvigt.
Jeg kan ikke blive her. Jeg må ud.
Er du okay? Tag det roligt.
-Jeg må ud. -Vent. Rolig.
-Det skal nok gå. -Ring til vagten. Knapperne.
-Vi kommer ud igen. -Ring til vagten.
-Rolig. -Jeg kan ikke få vejret.
-Rolig nu. -Hjælp.
Tag det roligt. Det skal nok gå. Du klarer den.
Rolig, det...
Se lige dig. Hr. Buendía.
-Ja? -Kom med mig.
-Nej. Hvorfor? Hvad sker der? -Tag det roligt.
Der sker ikke noget. Kom med mig.
Jeg havde ingen mønter.
-Kom. -Jeg sværger.
Jeg returnerer sodavandene. De står på mit bord. Jeg køler dem ned igen.
-Jeg beder dig. -Et godt råd:
Gem dine historier til chefen.
-Jeg følger bare ordrer. -Jeg kender din accent.
Du er fra Aguascalientes, ikke? Jeg har familie dér.
Kom nu. Du gør alle urolige.
-Kom nu. -Han bliver ført væk.
Ved du, hvordan fængslet er?
-Han blev nok taget i at se porno. -Ja, der er ikke papir på toilettet.
Buendía er blevet ført væk.
Af politiet og alt muligt.
-Med sodavanden i hånden. -Ja, i hånden.
Chef, her har du ham.
Mange tak, Pablo. Du kan gå.
Undskyld mig.
-Angående sodavandsautomaten... -Hvilken automat?
Den derude. Sodavandene er ikke kolde. Den skal tjekkes.
Jeg får den tjekket.
-Hvordan har du det? -Godt.
Jeg er meget taknemlig for din hjælp.
Og jeg har noget, som er dit.
Mange tak. Det var så svært at komme ind i dag. Jeg måtte hjem og hente reserven.
Hvad mener du?
Jeg er den administrerende direktør, og jeg har ikke et reservekort.
Nej, det er det, vi kalder en klon.
Jeg forstår. Du er en mand med øjeblikkelige løsninger.
I næste uge er der bestyrelsesmøde.
Ja. Tania sagde, at er mit projekt godt, kan jeg blive fastansat.
Jeg er på prøve. Derfor lægger jeg ekstra timer.
Jeg ser frem til din præsentation.
Min præsentation?
Ja. Normalt er det områdecheferne, der præsenterer projekterne.
Men i dette tilfælde vil jeg gerne se din.
Okay. Mange tak. Det vil være en ære.
-Undskyld mig. -Ja. Tak.
Hvor er din plads i firmaet?
Lige ved Tanias kontor. Der sidder en blond fyr, og jeg sidder over for ham.
Nej. Jeg har undersøgt det.
Du hører til på parkeringspladsen.
Selv hvis det var mit job, giver det dig ikke ret til at behandle mig sådan.
Jeg holder øje med dig.
Hvis du ikke har mere at sige, så går jeg. Jeg har arbejde at gøre.
Pas på. Du går, når jeg siger til.
Nu kan du gå.
-Braulio. -Roberto.
Der er ikke mere.
Lucas, det skulle du have sagt, så var jeg gået på apoteket.
-Undskyld. -Okay. Læg dig ned.
-Jeg henter en ny. -Hey...
-Hvad? -Hvem skriver du til?
-En ven fra arbejdet. Hvorfor? -Ja, helt sikkert. En ven fra arbejdet.
Du er godt nok nysgerrig. Så nysgerrig.
Det er straffen for at fjolle rundt.
Kom så. Læg dig ned. Jeg henter din inhalator.
-Buendía. -Ja.
Det er godt at se, at du er faldet til. Og får nye venner.
-Jeg hørte, at du mødte Braulio. -Ja.
Hvis du har brug for noget, er jeg lige inde på kontoret.
Når som helst.
-Okay. -Alt går gennem mig.
-Forstået? -Ja.
Godt.
Hvad gør vi nu?
Vi arbejder, mand.
Hvorfor får vi ikke flere ressourcer til projektudvikling? Der er nogle gode ideer.
Hvilke projekter?
Jeg kan ikke snakke her. Kom forbi senere, så fortæller jeg det.
Sid ned.
Spørg mig ikke hvordan, men jeg har fundet fortroligt materiale.
-Nej... -Nu fortæller jeg hvordan.
Se her.
"Dokument indeholder ikke bevis på, at designet er prisbilligt." Og denne.
"Dette projekt afvises på grund af manglende statistiske data."
Vicedirektørens signatur.
Det mærkelige er, at Krea Tecna lancerede disse året efter.
Relo Tech taber penge på grund af det her. Der er noget muggent ved det.
PRÆSENTATIONSDAGEN
-Skal ham, der vasker biler, gøre det? -Kom du for sent?
Ti stille. Lad kontorslaverne gøre deres job.
Når I er klar, kan vi starte.
Værsgo, Omar.
Tak.
Okay. Allerførst, godmorgen.
Og mange tak, Braulio, for denne mulighed.
Vil I tage jeres briller på?
Hej.
Vi bor i en stor by.
På grund af dens størrelse, kan vi alle komme ud for en hændelse.
Vores sikkerhed er vigtig.
Vi borgere kan, takket være teknologien, hjælpe hinanden, så vi føler os trygge.
Hvordan gør vi det? Det er enkelt.
Vi bruger telefonen.
Jeg præsenterer hermed den vigtigste sikkerhedsapplikation:
Chilango Seguro.
Appen fungerer uafhængigt og kommer før alle andre apps.
Selv når vi ikke har telefonen ved hånden, eller den er i dvaletilstand,
aktiveres appen for at vise, at vi er i en alarm- eller nødsituation.
Appen er en alarm, som aktiveres baseret på vores hjerterytme.
Dette gør, at begge kameraer og mikrofonen tændes på vores telefon
og tjekker brugeren og omgivelserne.
Det fungerer som et socialt medie.
Der udsendes et lyd- og videosignal til alle tilknyttede kontakter
og beredskabet som politi, brandvæsen og ambulancer.
Chilango Seguro beviser, at vi kan bruge teknologien
til at hjælpe hinanden.
Tak.
Hold da op.
-Flot. -Bravo.
Tillykke, Omar.
Vi vil bestemt investere i denne applikation.
Hej, makker. Hvad koster vandet?
Det er gratis, fjols.
-Værsgo. -Tak.
-Du klarede det foran alle. -Hvad?
-Præsentationen, fjols. -Nå ja.
Glem ikke, at jeg er Braulios højre hånd.
-Så pas på. -Er vi ikke et team?
Vi er alle Relo Tech.
Jo højere op, du kommer, jo dybere falder du.
Du er den lokale Ikaros.
Jeg ville blive stødt. Men jeg ved ikke, hvad Ikaros er.
-Er det en fugl? -Det er ikke værd
at spilde tid på dig. En elev fra det offentlige skolesystem.
Braulio.
Fremragende præsentation, unge mand. Du har min opbakning.
Men lad mig advare dig. At lede et projekt som dette er ikke let.
-Nej. Jeg... -Hvad har du brug for?
Ikke meget. Et par programmører og et sted, hvor vi kan arbejde uforstyrret.
-Sig, hvad du vil have. -Lige meget hvad?
Hvad du måtte ønske.
-Jeg skal gå lidt tidligere i dag. -Det siger du ikke.
-Der er karaoke i aften. Ja. -Synger du også?
-Lidt. -Hvor skønt.
-Ja. -Så sødt.
-Du minder om mig, da jeg var ung. -Gør jeg?
Ja.
Jeg begyndte også som en ung pige uden personlighed eller drive.
Dem, man ikke lægger mærke til. De er der, men man ser dem ikke. De grå.
Men sådan opnår man ikke noget. Man skal kunne løbe en risiko.
-Være én, der kaster sig ud i livet! -Tak. Det vil jeg huske.
Lad aldrig nogen ydmyge dig.
-Okay. -Eller behandle dig som tyende.
Du har ret.
-Dine ord... -Jeg må gå.
-Godt. Først renseriet, okay? -Ja.
Aflever mine jakkesæt til rens. De skal retur i morgen tidlig klokken seks.
Pyt med, hvordan du gør. Måske sover du ikke.
Jeg vil også have kaffe her klokken seks.
-Hvor varm? -Lunken.
-Lun. -Det ved du, okay?
Mit tyggegummi. Ellers andet?
Nej, vel? Godt. Tak.
Tak.
Hun er ikke til at holde ud.
Kom nu.
-Hvad? -Lav det ikke nu.
-Hallo. Hører du efter? -Ja. Gå bare. Vi ses i morgen.
-Hold nu op. -Jeg mangler stadig en del.
Der mangler detaljer og tests.
-Men ikke i aften. -Der er Súper Tupper.
Det er spild af tid.
Det er som Super Bowl. Kun én gang om året.
-Vi skal med. -Godt, så tag afsted.
-Jeg arbejder videre her. -Nej.
Det er en tradition og ikke valgfrit.
Vi skal forsvare firmaet mod konkurrenten.
Og én ting til: Maribel har sikkert en nedringet kjole på.
Hvordan vælges vinderen?
Publikums bifald tæller for én stemme og juryens to.
Krea Tecna vinder altid. Jeg aner ikke hvordan, men de får altid pokalen.
Bare rolig. I år har jeg et hemmeligt våben.
-Hvad sagde du? -Et hemmeligt våben.
-Sagde du "måben"? -Ja, måben. En karaokemåben.
Vi ses senere.
-Hej. Godt, at du kom. -Gutterne sagde, du ville være udringet.
Jeg hørte det ikke.
-Ikke noget. -Nej?
Nej. Det er godt, at du er knappet op.
Godt, at du kan lide den. Jeg overvejede noget udringet.
Nej. Det siger du ikke.
-Det er fint, men du ser godt ud. -Tak.
Hold da op.
Se. Gøg og Gokke. De er kommet for at se os vinde igen.
-Som hvert år. -Fald ned, divaer.
-Hvad? -Stop.
-Pas skrivebordet, kontorslave. -Det er vi alle.
Jeg skal få dig til at holde mund.
-Fald ned. -Har I en boks med? Til resterne.
-Ha, ha. -Ved I hvad?
-I år vinder vi. Hvad siger I så? -Det sker ikke. Det er aldrig sket.
-Lad os vædde. -Okay, 14 dages løn.
-14 dages løn. -Det lyder godt.
Hvad med din julebonus?
Okay.
Godt.
Så går vi til den.
-Hvad er der med dig? -Hvad mener du? Jeg var bare...
-Du besøger ikke min etage. -Så du savner mig allerede?
Det har været kedeligt uden dig.
Men nu er jeg en meget vigtig person i virksomheden.
-Er du? -Nej.
-Omar. -Men vi har gratis sodavand,
pool, og vi hører vildt høj musik.
Jeg vidste, at du ville imponere cheferne. Du er så dygtig.
Jeg har sådan savnet dig.
Nå, jeg må gå...
Pilgten kalder.
-Vi ses. -Maribel!
-Hvad? -Sig, at jeg tager den sidste.
JEG ER HER. JEG HAR DEN MED!
-Omar. -Hvad?
Hvad laver du, mand?
Ansigtet må ikke skjules. Det er ikke tilladt.
Jeg kan ikke uden kostumet.
Vi bliver disket. Vi har aldrig været så tæt på.
Hør her. I forstår ikke.
Se på mig. Jeg er Telefonito.
Rytmekongen fra centrum. Den teknologiske underverdens gud.
-Bum. Det er mig. -Stop dit vrøvl.
Du er Omar Buendía, leder af det projekt, som vil gøre Relo Tech stolt.
Du behøver ikke et kostume for at vinde.
-I forstår ikke. Jeg har brug for det. -Hvis du tror det, fortjener du det ikke.
Det er Spiderman, idiot.
Ja, det er. Men det er sandt.
Hvem har altid været inde i det kostume? Dig, ikke?
Omar! Det er din tur!
Hjælp os med at vinde pokalen!
Okay. Hjælp mig ud af det her. Hiv. Den sidder fast.
-Lynlåsen sidder fast. -Okay.
-Okay, hiv. -Vent.
Ikke så hårdt.
Du kan godt!
Se dem lige.
Din bonus er min!
Bravo!
Relo!
Tupper!
-Hej. -Hej, hr. Súper Tupper.
-Hør... -Ja?
Jeg vil gerne undskylde kysset.
-Jeg var oppe at køre. Altså... -Pyt med det. Det er i orden.
-Er det? -Ja, helt sikkert.
-Vil du med i biografen? -Ja.
Der er en vildt god film, men jeg kan ikke...
Hvilken?
Den med ham, som alle elsker.
-Eugenio Derbez? -Jeg sagde "ham".
Som alle elsker.
Okay. Men jeg skal være hjemme klokken 23.
-Du er værre end Askepot. -Nej. Jeg passer min lillebror.
Aftale. Klokken 23.
-Okay. -Fedt.
Tyveriet af oplysninger er alvorligt.
En eller anden sender vores teknologi til konkurrenten.
Det er vores pligt at tage de nødvendige risici
i lanceringen af det nye sikkerhedsprojekt.
Det smerter mig, men gør vi ikke noget,
må vi undvære personale i udviklingsafdelingen.
Nej. Undskyld. Jeg skulle hente dig.
-Pyt med det. -Giv mig fem minutter.
Okay.
-Er Quique og Hugo allerede gået? -Ja. De dovne spektakler.
Klokken 18 styrter de ud som Familien Flintstone.
Men... vi har arbejdet hårdt på det sidste.
Det kan jeg tænke mig.
Er du frisk på lidt bordfodbold?
-Okay. -Én kamp, før vi går.
Okay.
-Hør... -Hvad?
Fordi du er en dame, bruger jeg kun én hånd.
Hvad? Var der bordfodbold i din skole?
-Brug begge hænder. Det er mit råd. -Fint.
Mål.
-Jeg må have revanche. -Bare sig til.
Her er de, de skønne og lækre tamales fra Oaxaca.
Kom, og bestil de skønne og lækre tamales.
-Bedstefar! -Hvad så?
Jeg har savnet dig.
Du tog dig god tid. Sid ned.
Hør, jeg er væk et par dage, og så skifter du ikke engang undertøj?
-Jeg har travlt. Jeg kan ikke vaske. -Du er for meget.
Sig mig, hvordan går det med det projekt, du fortalte om?
Jeg har lige downloadet appen. Se.
Du er den første til at prøve dette teknologiske vidunder.
Jeg vidste, at luftforandringen ville gøre dig godt.
Har du fundet en heldig pige, som vil kysse dig?
-Hvad? -Ja.
Er hun køn?
Hun er så anderledes.
Sig det ikke. Hun har skæg?
-Ikke så anderledes. -Godt.
Nej, hun er...
ægte og...
Hun får mig til at ville være en bedre version af mig.
Du er forelsket, ikke?
-Du er forelsket. -Hold op.
Du blev endda nervøs. Jeg siger ikke mere.
-Sådan. Færdig. -Færdig?
-Ja. -Very well, my friend.
Very well.
Skynd dig, Lucas.
Kommer jeg for sent, bortadopterer jeg dig.
-Skat? -Ja, mor?
-Har du det godt? -Ja. Hvorfor?
Du kan ikke holde op med at smile.
Hun har vist allerede...
Har du en kæreste?
Ja. Altså, ja.
-Er alt i orden? -Ja. Helt perfekt.
Jeg må afsted. Jeg er sent på den.
-Hør, mor? -Hvad?
-Hav en god dag.
-Skynd dig nu. -Ja.
Kom ind.
-Du ville se mig? -Ja. Sid ned.
-Tak. -Maribel.
-Ja? -Hvor længe har du været her?
Fire år. Et som praktikant.
To i administrationen. Og et som assistent for din søster.
Beklager.
Hør...
Vil du være min assistent?
Meget gerne, men vi må tale med Tania, så hun ikke bliver vred...
Din bror har astma, ikke?
-Jo. Hvordan ved du det? -Jeg ved alt.
Du må jo ikke miste jobbet.
-Hvad? -Og forsikringen.
Så din bror var uden dækning.
-Hvad er det, du siger? -Det er ret enkelt.
Du skal skaffe mig kildekoden til Buendías app.
-Hvad? -Er du døv?
-Jeg har ikke adgang til hans kontor. -Du har to muligheder.
Enten skaffer du mig harddisken
og bliver forfremmet, eller også mister du dit job.
-Du vælger. -Det kan du ikke.
Jo, det kan jeg.
Jeg har en video af dig og Buendía. Du er god med kuglerne.
Hvor har du den fra?
Jeg ved som sagt alt. Den ville hitte på nettet.
Hvis jeg offentliggør din bordfodboldkamp fra i går.
Nej, det må du ikke gøre.
-Undskyld. -Jeg beder dig.
Ja. Sådan er kærligheden.
Vær ikke dum. Du kan blive min assistent. Det betaler sig.
Hvem ved? Måske bliver jeg den næste administrerende direktør.
Vi må bare klø på med projektet for at undgå flere fyringer.
Jeg har noget vigtigt at sige.
-Du barberer dit skæg af. -Nej, ikke det.
Det ville ikke gøre noget.
-Hør, i aftes... -I aftes. Udfordrer du mig?
Hvad er der, mor?
Hvad?
Jeg er på kontoret.
Okay. Jeg kommer.
-Hvad er der? -Lucas er dårlig.
-Jeg må på hospitalet. -Jeg tager med.
-Gør du? -Ja. Jeg lader dette være.
Kom så.
-Hej. -Hej.
-Går det bedre? -Ja, tak. Det var falsk alarm.
Tak, fordi du tog med.
Maribel...
Hvorfor dog ikke?
Jeg...
Jeg elsker dig.
Jeg ser lige, om min mor har fået prøveresultaterne.
Ovenpå, okay?
Jeg bliver her.
Pis.
Giv mig den.
Godt, min snut. Virkelig godt.
Og videoen?
-Ikke endnu. -Du er bare ligeglad?
Med virksomheden, og at jeg havde sex med Omar. Du tænker kun på dig selv.
En ting til.
Hvordan fik du fat på disken?
-Hvad er der? Er alt i orden? -Ja, alt er fint. Gå hjem og sov.
-Nej. Og dig? -Jeg er okay. De udskriver snart Lucas.
-Er du sikker? -Ja.
Endnu en patient.
Bedstefar!
-Er du familie? -Ja, det er min bedstefar.
-Rolig. Lægen kommer nu. -Hvad er der sket?
Mand, 70 år. Faldt om ved indgangen.
-Han kom selv. -Han er min eneste familie.
Vi gør alt, hvad vi kan. Tag det roligt.
-Nej, jeg vil ikke! -Sæt dig ned.
-Tag det roligt. -Nej. Bedstefar!
Bedstefar!
Den virker ikke.
Appen virker ikke.
Så dårlig er jeg altså ikke.
Nej. Hvorfor siger du det?
-Du ser aldrig sådan ud. -Det er ikke dig.
Det er arbejdet. Jeg har gjort noget...
Jeg havde intet valg.
Mor bliver vredere, hvis jeg skjuler ting
og ikke siger sandheden og tager konsekvensen.
Det er bedst at sige sandheden. Ved du hvorfor?
Hvorfor?
Fordi dem, som elsker dig, tilgiver dig altid til sidst.
Jeg elsker dig. Og du har ret.
-Sig til mor, jeg kommer igen. -Hvor skal du hen?
Ud og tage konsekvensen.
Ja. Vi ses i klubben.
-Maribel. -Et øjeblik.
Jeg ringer tilbage.
Hun gik bare ind.
-Lad os være alene. -Ja.
Giv mig disken tilbage. Fyr mig, hvis du vil.
Her. Jeg har ikke brug for den mere. Krea Tecna har lige taget patent.
Forbandede tyv.
Har du solgt prototyperne til konkurrenten?
Uha. Du afslørede mig.
-Du er en forræder. -Du bed dig da ikke i tungen.
Jeg fortæller Braulio det hele.
Du siger ikke noget til nogen.
Hvad så?
Hvad?
Vi er de eneste med adgang til kontoret.
-Øjeblik. Insinuerer du, at vi stjal den? -Jeg ved det ikke. Vi har kun disken.
Slap lige af.
Slap selv af.
Nej. Dig.
-Nej. Dig. -Nej. Dig.
-Stop så, idioter.
Læg den ikke dér.
Forklaring følger.
-Maribel? -Jeg råder dig til at gøre, som jeg siger.
Roberto?
Hvis du rører hende, brækker jeg...
Hvem taler du til? Gør ikke noget dumt.
Vi ses om et kvarter på Krea Tecnas p-plads. Kom alene.
Ellers ser du ikke salgstøsen igen.
-Idiot. -Din lede...
Glem ikke, hvem du er, og tag kaffe med.
For helvede!
Hvad? Hvad sker der?
Hvordan skulle kaffen være?
Jeg må gå. Jeg ved, hvem der har disken.
-Så lad os gå. -Nej. Tak, men...
Jeg må gøre det alene.
Hvor er Maribel?
Rolig nu. Indtil videre har hun det godt.
Du lækkede appen til konkurrenten, ikke?
Nej. Du mener, at du lækkede appen til konkurrenten.
Hvad taler du om?
Så dette er skaberen af min nye applikation?
Dette er Charlie Delgado. Han ejer Krea Tecna.
-Delgado? Virkelig? -Ja.
-Er det en spøg? -Nej.
Men han er ikke slank.
Jeg vil ikke vinde med snyd.
Din disk.
-Godt, du er her. -Er du okay?
Ja.
-Det er ikke min disk. -Er det ikke?
Åh, undskyld. Jeg tog fejl.
-Jeg må sige, at din ide er fantastisk. -Kanon.
Men dit talent har et navn: Omar Buendía.
Din skide tyv.
Få de idioter væk herfra.
Det er ikke nødvendigt. Vi går nu.
Vil du ikke vide, hvordan vi fik disken?
-Nej. -Prøv at spørge
din kæreste, Maribel, hvordan hun stjal nøglen, mens du sov på hospitalet.
-Du...? -Det er ikke, som du tror.
Jeg kan forklare.
-Jeg sagde, jeg elskede dig. -Ja. Lad mig forklare.
-Jeg havde intet valg. -Skam dig.
Omar, vent!
Sikke dog en heks.
Vi er de onde.
Nej. Sikke en heks.
Jeg beklager. Jeg har givet myndighederne besked.
-Hvordan fik du fat på de her? -Vi har vores kilder. Jeg troede ikke...
Jeg har hele tiden haft en dårlig fornemmelse af Buendía.
Ikke? Men...
Men jeg havde ikke ventet det af Maribel.
Præcis. I al den tid var det hende, der solgte teknologien.
Ja. Jeg kan ikke tro det.
Det var godt, vi fulgte efter kæresten og opdagede det.
Jeg må ty til drastiske midler.
Arranger et møde med Krea Tecna.
-Det er bedst at sælge. -Ja. Selvom det smerter os, er det bedst.
Jeg er ked af det.
Bedstefar...
Hvis du hører mig...
Du må ikke forlade mig.
Jeg har kun dig.
Husker du pigen, jeg fortalte om?
Hun udnyttede mig bare.
Jeg troede, jeg kunne alt.
Men jeg kan ikke.
Du klager altid over, at alting går dårligt for dig.
Tror du, at de ordner sig selv? Eller hvad?
Jeg blev snydt. Jeg kan intet gøre.
Så du opgiver alt det, du har opnået?
Man skal stoppe i tide.
Tværtimod. Man skal aldrig stoppe.
Den virker.
-Hvad virker? -Appen. Den, jeg lavede til firmaet.
Disken er ikke nødvendig. Det hele er her.
Jeg må gøre noget.
Hvad laver du så her? Afsted.
Hurry up.
-Er du sikker? -Ja.
-Klarer du den? -Ja.
Okay. Så går jeg.
Nej.
"I disse workshops..." Nej.
-Nej. Er der intet, der duer? -Undskyld.
MARIBEL SKIDERIK
-Du kan gå. -Ja.
"Skiderik."
EMNE: FYR ALLE
TANIA, FYR ALLE.
SØRG FOR AT KOPIERE BILLEDERNE AF BUENDÍA.
Ikke flere fyringer!
Vi er alle Relo Tech!
Det er da løgn. De har fyret alle.
-Det er løgn. -Hvad?
Seriøst?
Hvad? Umuligt.
Det er løgn. Man fyrer da ikke folk på sms? Kraftidiot!
Det er simpelthen løgn.
Det er den tykke, guleroden og kostumefætterens skyld.
Efter dem!
Hvad bekymrer du dig for? Du knalder chefen. Det gælder ikke dig.
-Gentag det. -Lad os banke dem!
-Hvem vil du banke? -Dig, idiot.
Kom, og hent os. Vi bliver kidnappet.
Gutter, jeg har en plan.
-Det er slut. -Det virker. Jeg lover det.
-Vil du have noget vand? -Nej tak.
En anden sang?
-Ja. Har du noget med lidt mere gang i? -Det kan du tro.
Det er sgu frækt.
I er færdige, skiderikker!
Vi kommer efter jer, røvhuller!
Vi må ud herfra. Hvad gør vi?
-Aner det ikke. -Den her derover. Hjælp mig.
Kom så, tøsedrenge.
Gutter, hør her. Jeg sidder på Robertos kontor. Giv mig adgang til jeres udstyr.
Øjeblik. Giv mig et øjeblik. Jeg er lige optaget.
-Hvad? -Øjeblik.
Adgangskoden er "adgangskode".
Omar...
De er lige så dumme, som de er onde.
Kom nu.
-Har du det? -Ja.
Braulio.
Det er sidste udvej.
Braulio, min ven. Det er ikke personligt ment.
Hej. Vi har fået melding om en hændelse.
-Her er ikke sket noget. -Falsk alarm.
Vent!
Fjendtlige kontorfolk. Jeg gentager: fjendtlige kontorfolk.
Så du er faktisk en kvinde, der løber risici.
Tania... træk vejret.
Vi er civiliserede kvinder. Lad os løse dette som voksne mennesker.
Jeg har fået nok af dig.
Vent. Bliv tilbage.
Bliv tilbage.
Bare rolig. Vi redder Maribel.
-Vent. Vi kan ikke gå. -Du har ret. Vi er alle Relo Tech.
Hakuna matata!
Mod det uendelige univers!
Braulio, sælg ikke dine aktier til de tyve!
Hvad gør du her?
Skriv ikke under!
-Det må gøres, fordi du forrådte mig. -Nej. Roberto solgte ideerne.
Hvad? Dine vinger begynder at smelte, Ikaros.
-Bare giv mig lidt tid. -Omar. Lad mig skrive under.
Rolig nu, kontorslave. Giv mig pennen. Den koster mere end din månedsløn.
-Giv mig den. -Få ham ud.
Du er ikke chefen.
-Vent. -Hvad?
Jeg har extensions.
-Virkelig? -Ja.
De ser naturlige ud.
-Hvor har du lært at forsvare dig? -Du har vist aldrig taget metroen.
Hvor er det godt, I kom. Mine helte.
Jeg smadrede hende.
-Lad os ikke spilde mere tid. Skriv under. -Nej! Gør det ikke!
Jeg har det.
Det er ikke, hvad det ligner.
-Det var koldt. -Sikken udholdenhed. Det bør ikke filmes.
Du godeste.
Ups.
Hold så op.
Der er det!
Her er billedet, som Roberto sendte, og dette er originalen fra hans computer.
Det er Davicherne med tyksakken.
Gør helikopteren klar. Vi smutter.
Kom så. Vi går.
Hvad er det her?
Jeg har behandlet dig som en søn. Hvorfor gør I det, du og din søster?
Spær udgangene.
Tania, tag nu for fanden telefonen.
Du laver sikkert dit vejrtrækningspis.
-Hvorfor har du så travlt? -Uanset hvad, så vinder min slags altid.
Din slags? Du mener de usle tyve, som fejler? Kan du ikke høre det?
De kommer efter dig.
-Du har tabt. -Har jeg? Kampen er lige begyndt.
Jeg har projekterne og kontrakten. Du har ingenting.
Stop nu, lille ven. Jeg er mester i jiu-jitsu. Det ved du, hvad er, ikke?
Nej. Men det er super.
Det bliver nyttigt, når du taber sæben i fængslets bruser, narrøv.
Hvem putter mig i fængsel? Dig?
Stop nu dit pjat.
Det er dit ord mod mit. Jeg har stjålet fra firmaet i årevis.
-Jeg har videoen. -Den er værdiløs.
-Har vi den? -Ja.
Ikke den video. Den her, klaphat.
Her har du jiu-jitsu. Hov, træk vejret. Hold det. Pust ud.
Sådan!
Vi gjorde det.
Her kommer han.
-Kom så. -Her kommer han.
Pas på. Han kan jiu-jitsu.
Den er nyvasket.
Det er en misforståelse. Slip mig.
-Gør noget. -I ved ikke, hvem I har med at gøre.
-Vi er Davicherne! -Ind.
-Husk vores navn. -Jeg sætter mig ind.
Jeg gør det selv!
Lad hende være!
I ved ikke, hvem min far er!
Jeg sørger for, I bliver behandlet, som I fortjener. Se din kontrakt.
Det er bare super, allesammen!
-Braulio... -Ja.
-Jeg ville spørge om noget. -Hvad som helst. Sig frem.
-Ved du, hvad en Ikaros er? -Omar!
Jeg ville ikke såre dig.
-Min elskede... -Hvad?
Du har fået en på kassen. Vi står lige.
Du er så skør.
-Tror du, din bedstefar ville være glad? -Ja. Det var det, han ønskede.
Nu er han deroppe. Vi gjorde det rigtige.
Se.
Vi gjorde det. Vi har solgt butikken.
Det er fantastisk. Start på en frisk. Det er tid til at komme videre.
Du har arbejdet hårdt. Nyd det.
Kun himlen sætter grænsen.
Farvel, venner!
-Han er skør. -Så du ham?
Er I klar?
Vi skal starte et firma.
Ikaros. Myte. Søn af Daidalos.
Fanger i labyrinten på Kreta flygtede med vinger limet på med voks.
Under flugten fløj Ikaros så tæt på solen, at voksen smeltede, og han faldt i havet.
Tekster af: Mette Hoff